Провадження № 11-кп/824/3012/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 1 ст. 187 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 19 червня 2020 року,яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Германівка Обухівського району Київської області, українку, громадянку України, перебуваючу у цивільному шлюбі, з вищою освітою, працюючу неофіційно майстром з манікюру, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 ,

засуджено за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання на підставі статті 75 КК України з іспитовим строком 1 року 6 місяців, відповідно до ст. 76 КК України зобов`язано періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.Вироком вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат,
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком, ОСОБА_7 08.11.2019 року, приблизно об 11 годині 55 хвилин, знаходячись при вході до приміщення ломбарду «Гарант», що розташований за адресою: м. Київ, бул. Перова, 25, помітила раніше незнайому ОСОБА_8 , з якою у неї, перед цим, всередині приміщення виник короткочасний словесний конфлікт. У цей час, ОСОБА_7 вирішила вчинити напад на ОСОБА_8 з метою заволодіння чужим майном та, з цією метою, почала очікувати на неї на вулиці неподалік виходу з даного ломбарду. Цього ж дня, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, поруч із буд. АДРЕСА_3 , підійшла до ОСОБА_8 та, схопившись за належну їй сумку, намагалася її вирвати, у зв`язку з чим, потерпіла почала чинити опір та не відпускати своє майно. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 дістала газовий балончик, бризнула ним в обличчя та очі потерпілої ОСОБА_8 , чим застосувала до неї насильство, яке є небезпечним для здоров`я особи в момент заподіяння. Подолавши, таким чином, волю до опору з боку потерпілої, ОСОБА_7 , діючи умисно з корисливих мотивів, зірвала з лівого вуха ОСОБА_8 належну їй золоту сережку у вигляді бантика, вагою близько 3 грами, вартістю 2000 гривень, після чого, разом із викраденим майном з місця вчинення злочину зникла та розпорядилась ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2000 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність вини ОСОБА_7 та правильність кваліфікації дій обвинуваченої, просить вирок скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, безпідставним застосуванням ст. 75 КК України, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 187 КК України у виді 3 років позбавлення волі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що судом не належним чином не враховано, що ОСОБА_7 скоїла тяжкий злочин, офіційно не працює, не має стабільного прибутку, що, на думку прокурора, і спонукає обвинувачену вчиняти корисливі злочини проти власності, про що також свідчить той факт, що після незаконного заволодіння майна, одразу заклала сережку в ломбарді.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинувачену, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин,викладених у вироку, правильність кваліфікації дій обвинуваченої зач.1 ст. 187 КК України, сторонами у апеляційному порядку не оскаржується та в силу вимог ч.2 ст. 394 КПК України не є предметом розгляду суду апеляційної інстанції.
Покарання обвинуваченій за ч.1 ст. 187 КК Україниу виді трьох років позбавлення волі судом призначено з дотриманням вимог ст.ст. 50,65 КК України з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Розмір та вид покарання в апеляційному порядку не оскаржується.

Відповідно до вимог ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 5-ти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Як випливає із змісту вироку, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженої без реального відбування покарання з випробуванням з огляду на обставини кримінального провадження, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, її ставлення до скоєного (щиро каялася, вину визнала повністю, жалкує про вчинене, добровільно відшкодувала завдані збитки), врахувавши думку потерпілої, яка просила не позбавляти волі останню, наявності пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин.
Колегія суддів вказаний висновок суду першої інстанції вважає таким, що ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а доводи прокурора такими, що не спростовують його правильність і були враховані судом першої інстанції при ухваленні вироку.
Ті обставини, що обвинувачена офіційно не працює, не має стабільного джерела прибутку, вчинила злочин, який за ступенем тяжкості віднесений до тяжких, не є перешкодою для застосування вимог ст.75 КК України та не свідчить про те, що її виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування вироку, не встановлено.

За таких обставин вирок є законним.

Керуючись ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 19 червня 2020 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: