Провадження № 1-кс/369/2634/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2020 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
адвоката ОСОБА_3 ,
заявника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, в якій просить: зобов`язати уповноваженого слідчого підрозділу дізнання Вишнівського відділення поліції Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000652 від 25.10.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, повернути ОСОБА_4 , транспортний засіб, а саме мотоцикл марки ВМW, моделі F800 GS червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу (№ НОМЕР_2 ), ключі від мотоцикла, які були вилучені в ОСОБА_4 24.10.2020 р. за адресою м. Вишневе на перехресті вулиць Київська та Святошинська.
Скарга обґрунтована тим, що 24.10.2020 р.у м. Вишневе на перехресті вулиць Київська та Святошинська працівниками Національної поліції був зупинений ОСОБА_4 , який керував транспортним засобом, а саме мотоциклом марки ВМW, моделі F800 GS червоного кольору, державні номерні знаки НОМЕР_1 .
Цього ж дня, слідчим Києво-Святошинського управління поліції ГУНП в Київській області було складено протокол огляду місця події та вилучено транспортний засіб, а саме мотоцикл марки ВМW, моделі F800 GS червоного кольору, державні номерні знаки НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу (№ НОМЕР_2 ), ключі від мотоцикла володільцем якого є ОСОБА_4 .
Зазначає, що 27.10.2020 року в кримінальній канцелярії Києво-Святошинського районного суду Київської області володільцеві транспортного засобу ОСОБА_4 в порядку ст. 27 КПК України усно повідомили про те, що слідчий, прокурор до суду з клопотанням про арешт майна, а саме мотоцикла марки ВМW, моделі F800 GS, червоного кольору, державні номерні знаки НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу (№ НОМЕР_2 ), ключі від мотоцикла вилученого в межах кримінального провадження № 0000652 від 25.10.2020 - не зверталися.
Станом на час звернення до суду із заявою відсутня ухвала слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області про накладення арешту на майно, вилученого 24.10.2020 р. під час огляду місця події за адресою: м. Вишневе на перехресті вулиць Київська та Святошинська, а також не повернуто вилучене майно, а саме мотоцикл марки ВМW, моделі F800 GS, червоного кольору, державні номерні знаки НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу (№ НОМЕР_2 ), ключі від мотоцикла його володільцю ОСОБА_4 .
Таким чином, на цей час має місце бездіяльність слідчого підрозділу дізнання Вишнівського відділення поліції Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000652 від 25.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, яка полягає у неповерненні майна, яке було тимчасово вилучено 24.10.2020 під час огляду місця події у ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 169 КПК.
Зазначена бездіяльність слідчого підлягає оскарженню слідчому судді у порядку ст. 303 КПК України.
У судовому засіданні ОСОБА_4 та його адвокат вимоги заяви підтримали, просили її задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги був належним чином повідомлений, причину неявки не повідомив.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000652 від 25.10.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду міста Київської області від 28.10.2020 року було задоволено клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 - про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000652 від 25.10.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Накладено арешт на транспортний засіб - мотоцикл марки «БМВ Ф 800 Джі Ес» д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, 2009 року випуску, номер рами НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та залишено на час досудового розслідування на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, за адресою:вул. Боженка, 23, с. Борисів, Васильківського району Київської області.
Згідно зі ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу.
Наведене положення ст. 19 Основного Закону є закріпленням такої вимоги принципу правової визначеності, а, відповідно, і верховенства права, як спеціально-дозвільний тип правового регулювання діяльності органів державної влади. При цьому, вчинення державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними та незаконними.
Згідно зі ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Отже, вказаними положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України чітко визначено, які саме рішення, дії, бездіяльність слідчих та прокурорів можуть бути оскаржені на досудовому розслідуванні, а щодо інших дій, рішень, бездіяльності такі скарги можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження в суді.
Згідно ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобовязана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Частиною 7 ст.236 КПК України визначено, що лише речі та документи, що не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до положень частини п`ятої статті 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.
ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду міста Київської області від 28.10.2020 року було задоволено клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 - про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000652 від 25.10.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Враховуючи викладене, оскільки скарга подана з приводу неповернення тимчасово вилученого майна, проте вилучені речі та документи у розумінні ч. 1. ст. 167 ЦПК України не є тимчасово вилученим майном, тому дана скарга не підлягає задоволенню.
Згідно вимог ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.
Керуючись ст. ст. 169, 170,171, 236, 303 - 309 КПК України , -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 20 листопада 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1