Справа № 626/2083/20
Провадження № 1-кп/626/343/2020
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К
Іменем України

23 жовтня 2020 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: зінченко л.в.,

за участю прокурора: ОСОБА_2 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Красноград кримінальне провадження №0000357 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Улянівка Красноградського району Харківської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, українець, який має базову загальну середню освіту, не працюючий, раніше засуджений:
- 15.07.2003 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.1 ст.115 КК України до 9 років позбавлення волі, ухвалою апеляційного суду Харківської області від 24.02.2005 вирок змінено і призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років; звільнений 01.02.2010 умовно-достроково, на невідбуту частину покарання - 5 місяців 23 дня,
- в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України,

В С Т А Н О В И В:
27.07.2020 року близько 22:00год., ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, направленим на заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, з корисливих мотивів, посягаючи на моральні засади в частині поваги до померлих та місць їхнього поховання, демонструючи своє негативне ставлення до суспільних принципів, які панують у цій сфері, вчинив наругу над могилою ОСОБА_5 , що знаходиться на цвинтарі, розташованому по вул.Будівельників с.Наталине Красноградського району, а саме здійснив демонтаж металевих предметів з надгробного хреста, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, а саме продавав за ціною металобрухту, а отримані кошті витратив на власні потреби, чим завдав моральну і майнову шкоду родичам та близьким ОСОБА_5 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, не оспорював факти викладені в обвинувальному акті та показав, як викладено вище, а саме, що прокурором в обвинувальному акті, викладено все вірно(час, місце, спосіб та ін.) та пояснив, що дійсно в кінці липня 2020 року в вечірній час, він знаходився на кладовищі в с.Наталине. При цьому знаходиться поруч з могилою ОСОБА_5 , він з корисливих мотивів, здійснив демонтаж металевих предметів з надгробного хреста даної могили, а саме кількох кілець, які в подальшому здав на пункт прийому металобрухту.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу, в тому числі і потерпілий, не оспорювали всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження тих доказів по справі, які ніким не оспорюються, а обмежився дослідженням даних про особу обвинуваченої, які можуть вплинути на призначення останньому міри та виду покарання.

За таких обставинах суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.3 ст.297 КК України, як наруга над могилою, тобто незаконне заволодіння предметами, що знаходились на могилі з корисливих мотивів.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд керується ст.50, 65-67 КК України, яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами і не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Також ст.65 КК України передбачає, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що останній раніше судимий за умисний особливо тяжкий злочин, пов`язаний з позбавленням життя іншої особи; в лютому 2019 року у останнього закінчився іспитового строку за вироком від 12.02.2016 року за ч.3 ст.297 КК України, після закінчення якого останній протягом березня 2019 року неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, за що ухвалою Красноградського районного суду від 21.03.2019 року стосовно ОСОБА_4 було встановлено адміністративний нагляд, строком на 1 рік, який в подальшому за систематичне порушення такого нагляду, ухвалами суду від 11.03.2020 року та 21.07.2020 року продовжувався, кожен раз на 6 місяців; в тому числі останнього за порушення адміністративного нагляду, також було притягнуто до адміністративної відповідальності постановою суду від 01.07.2020 року. Крім того, останній за місцем мешкання характеризується посередньо, офіційно не працює, заробляє за рахунок пошуку металу, не одружений.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає повне визнання провини, сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, викладені вище, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілої, і вважає, що покарання ОСОБА_4 , яке необхідно і достатньо для його виправлення перевиховання і попередження нових злочинів, повинно бути призначено в межах санкції ч.3 ст.297 КК України у вигляді обмеження волі.

При цьому з урахування даних про особу обвинуваченого, викладених вище та зухвалістю скоєного злочину, пов`язаного з наругою над місцем похованням (могилою) з корисливих мотивів, підстав для застосування положень ст.69 чи 75 КК України, суд не вбачає.

Оскільки відповідно до матеріалів справи міра запобіжного заходу ОСОБА_4 під час досудового слідства обиралась у вигляді особистого зобов`язання, а в судовому засіданні ніхто з учасників процесу не заявляв клопотання про її зміну до набрання вироком чинності, то суд її не змінює.

Після набрання вироком чинності, ОСОБА_4 необхідно прибути до відповідного виправного центру.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного прибуття до виправного центру.

Питання щодо речових доказів, вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України. Документально підтверджені судові витрати, відповідно до ст.124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого. Цивільний позов, не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.297 КК України і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі, строком на 4(чотири) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного прибуття до виправного центру.

До набрання вироком чинності, міра запобіжного заходу залишити раніше обрану у вигляді особистого зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя