Справа № 317/3490/20
№/п 1-в/317/362/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції заяву про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одружений, не працював, до арешту мешкав за адресою: АДРЕСА_1 . В Україні мешкав: АДРЕСА_2 . Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий: 17.05.2012 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296, ст.. 70 Кримінального кодексу Українидо 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного судом покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки.

засудженого 28.06.2017 року Промисловим районним судом м. Курська за ч. 3 ст. 30, ч. 4 ст. 228.1 КК РФ до 6 років позбавлення волі. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2018 року привести вирок Промислового районного суду м. Курська від 28.06.2017 року у відповідність до законодавства України, та вважати засудженим за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК Укрїни до 6 років позбавлення волі без конфіскації майна. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання у вигляді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 21.03.2017 року по 28.06.2017 року по 28.06.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 11.12.2019 року зараховано у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення під вартою з 29.06.2017 по 24.07.2017 включно, виходячи із разрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі, суд

В С Т А Н О В И В :

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 мотивоване тим, що засуджений відбув термін необхідний для застосування ст.81 КК України.

В судовому засіданні представник адміністрації Біленьківської виправної колонії №99 ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки вважає що засуджений не довів своє виправлення.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання в повному обсязі, просить задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 .
Розглянувши матеріали справи, вислухавши засудженого ОСОБА_5 , представника адміністрації колонії, висновок прокурора, суд приходить до наступних висновків.
У відповідності до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Строк, визначений ч. 3 ст. 81 КК України, необхідний для умовно-дострокового звільнення, засуджений ОСОБА_5 відбув.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно наданої суду характеристики, підписаної начальником відділення СПС Біленьківської ВК № 99, узгодженої з заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи і затвердженої в.о. начальника установи, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 24.03.2017 року. Під час тримання у Курському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 03.08.2017 року відбував покарання у виправній колонії № 9 с. Косинове РФ, характеризувався посередньо, допустив два порушення відбування покарання, які виразилися у порушенні розпорядку дня та у зберіганні заборонених предметів, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, стягнення зняті у встановленому законом порядку. За сумлінне ставлення до праці мав п`ятнадцять заохочень правами начальника установи.

З 24.10.2019 року тримався в Запорізькому слідчому ізоляторі, характеризувався посередньо, режим тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав.

З 07.11.2019 року відбуває покарання в Біленьківській виправній колонії (№99). Характеризується посередньо, допустив одне порушення вимог режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Стягнення не зняте та не погашене в установленому порядку. Один раз заохочувався правами начальника установи.

За наявності сировини та при виробничій необхідності, залучався до робіт на виробництві установи. За характером спокійний, врівноважений, у відношенні із засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. У відношенні до персоналу установи дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин, але робить це з метою отримати поблажливість. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи під контролем. Дотримується вимог санітарії та гігієни, має охайний зовнішній вигляд. Посередньо ставиться до майна установиі предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи.

Виконує роботи із самообслуговування, має задовільний рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться без ініціативи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Намагається не допускати порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Засуджений відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, згідно вироку суду, вину в скоєному злочині визнавав. Засуджений має 16 заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, однак ОСОБА_5 має 3 стягнення, одне з яких не погашено, характеризується посередньо.
Отже, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що згідно поданих та перевірених у судовому засіданні доказів, не надано конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення ОСОБА_5 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Запорізький районний суд Запорізької області до Запорізького апеляційного суду, а для засудженого, який тримається під вартою, з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1