ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/1352/16-к Номер провадження 11-кп/814/51/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних
справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8
представника потерпілих
адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000515 за апеляційними скаргами прокурора Зіньківського відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 , представника потерпілих адвоката ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_11 , поданою в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 15 грудня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка Артемівського р-ну Донецької обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, водія ГПУ «Полтавагазвидобування», українця, громадянина України, -
визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді 1 року виправних робіт з відрахуванням 10% із суми заробітку в дохід держави.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 703,68 грн за виконання судової автотехнічної експертизи та на користь держави в особі бюджетно-фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради м. Полтава 5321,58 грн.
У задоволенні цивільного позову ОСОБА_12 та ОСОБА_13 відмовлено у зв`язку з недоведеністю.
Вирішено питання про речові докази.
Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 25.08.2015 приблизно о 12 годині, керуючи автомобілем ГАЗ 24 «Волга», реєстраційний знак НОМЕР_1 на вул. Польова с. Попівка, Зіньківського р-ну Полтавської обл., та рухаючись по ґрунтовій дорозі, яка веде до тильної сторони його господарства, з причини раніше виниклих неприязних стосунків зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_12 та дочкою ОСОБА_13 з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно, здійснив наїзд на них та притиснув їх до автомобіля «FIAT DUCATO» д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився позаду потерпілих. У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_7 потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_12 отримали тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Не погоджуючись із судовим рішенням суду першої інстанції подали апеляційні скарги:
- прокурор ОСОБА_10 , який, не оскаржуючи вирок суду в частині кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі;
- представник потерпілих адвокат ОСОБА_9 , в інтересах ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , який просить скасувати вирок та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі, задовольнити цивільний позов.
- захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , який просить вирок суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, який підтримав клопотання захисника ОСОБА_11 про звільнення його як обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого, потерпілу та її представника, які при вирішенні даного клопотання поклались на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Санкція частини 1 статті 122 КК України, передбачає виправні роботи на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років.
Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
Згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила злочин, від слідства та суду та переривається у випадку вчинення зазначеною особою нового злочину.
Частиною 2 п. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження, але до набрання вироком суду законної сили.
За змістом ч. 8 ст. 284, ст. 285 КПК України ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття кримінального провадження з відповідної підстави.
Отримавши клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_11 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності і закриттям кримінального провадження, яке обвинувачений ОСОБА_7 просив задовольнити, колегія суддів, роз`яснила ОСОБА_7 правові наслідки такої згоди, оскільки останній вправі заперечувати проти закриття провадження зі звільненням від кримінальної відповідальності (якщо особа впевнена у своїй невинуватості і переконана, що проведення повного розслідування приведе до закриття провадження за реабілітуючими підставами або до ухвалення виправдувального вироку). Тобто, колегія суддів ОСОБА_7 роз`яснила, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за своїм правовим змістом означає, що відносно нього зібрано достатньо доказів, які підтверджують вчинення ним діяння, що містить ознаки злочину, однак у силу певних обставин (сплинули строки давності) подальше провадження виключається (нереабілітуюча підстава).
Після чого ОСОБА_7 надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України 25.08.2015 приблизно о 12 годині, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за злочин не зупинявся та не переривався.
Наведені вище обставини свідчать, що строк притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності закінчився.
Отже, колегія суддів з огляду на викладене вище вважає, що клопотання захисника обвинуваченого підлягає задоволенню.
У зв`язку із задоволенням клопотання захисника ОСОБА_11 про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності і закриттям кримінального провадження, доводи наведені в апеляційних скаргах апелянтів не підлягають перевірці.
Щодо заявленого ОСОБА_12 , ОСОБА_13 цивільного позову суд зазначає наступне.
Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.
Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.Якщо закінчення строку давності припадає на час апеляційного провадження, то апеляційний суд, встановивши і перевіривши всі необхідні обставини для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, повинен скасувати обвинувальний вирок і закрити кримінальне провадження.
Як убачається із вироку суду першої інстанції, у задоволенні цивільного позову ОСОБА_12 , ОСОБА_13 відмовлено у зв`язку з недоведеністю. У свою чергу, в апеляційній скарзі, поданій представником потерпілих адвокатом ОСОБА_9 , в інтересах ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , порушується питання щодо задоволення цивільного позову.
У разі закриття кримінального провадження, що у даному випадку є обов`язковим, припиняються кримінально - правові відносини між державою і особою.
Тобто, вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.
При цьому, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, цивільний позивач не позбавлений права пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_11 - задовольнити.
Вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 15 грудня 2017 року скасувати, звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження - закрити.
Ухвала Полтавського апеляційного суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4