Дата документу 17.09.2020 Справа № 554/995/20

УХВАЛА
Іменем України

17 вересня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , його представника - адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування повідомлення про підозруу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст.357 КК Україниу кримінальному провадженні №0000783, в якому просить скасувати повідомлення про підозру від 03.07.2020 року, складене слідчим першого слідчого відділу слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000783 висунуте та вручене ОСОБА_3 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366 та ч.1 ст. 357 КК України; зобов`язати компетентних посадових осіб прокуратури у кримінальному провадженні №0000783 вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у кримінальному провадженні №0000783 про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_3 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366 та ч.1 ст. 357 КК України.

Зазначає, що повідомлення про підозру від 03.07.2020 року ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366 та ч.1 ст. 357 КК України, у кримінальному провадженні №0000783 є необґрунтованим та незаконним.
В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що в провадженні слідчого першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000783 від 26.12.2019 року за підозрою начальника Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 366 ч. 1, 357 ч. 1 КК України, у якому прокуратура Дніпропетровської області здійснює процесуальне керівництво відповідно до вимог ст. 36 КПК України.

03.07.2020 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 366 ч. 1, 357 ч. 1 КК України. Інкриміновані ОСОБА_3 кримінальні правопорушення являються злочином невеликої тяжкості та кримінальним проступком.

Органом досудового розслідування ОСОБА_3 підозрюється у тому, що 07.12.2019 року, у період часу з 08 години 00 по 18 годину 00 хвилин, більш точного часу в ході слідства не встановлено, знаходячись у місті Кривий Ріг, більш точного місця в ході слідства не встановлено, ОСОБА_3 працюючи на посаді начальника Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області (перебуваючи з 02.12.2019 року по 08.12.2019 року у службовій відпустці),тобто будучи працівником органів прокуратури України - правоохоронного органу, діючи умисно, у власних інтересах, явно не маючи процесуальних повноважень через перебування у відпустці, склав за належним чином встановленою формою, передбаченою ст. 396 КПК України, друкарським способом від імені прокурора Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_8 Апеляційну скаргу на ухвалу Марганецького міського суду від 03.12.2019 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна у кримінальному провадженні №0000112 від 27.11.2019 року та виконав підпис в графі «Прокурор Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області __ ОСОБА_9 », чим надав вказаному документу реквізитів офіційного документу, що складений уповноваженою службовою особою прокурором, від імені органу державної влади Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, та, у подальшому, заповнивши необхідні реквізити письмового конверту та опис вкладення, поклав вказану скаргу і направив її поштовим відправленням на адресу Апеляційного суду (вул.. Харківська, 13, м. Дніпро, 49000), тим самим видав зазначений офіційний документ, який потягнув за собою настання юридичних наслідків у вигляді зупинення повернення тимчасово вилученого майна у вказаному кримінальному провадженні до прийняття рішення по суті, а також необхідності перевірки її на відповідність вимогам статті 396 КПК України, суддею-доповідачем і до постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження Дніпровським апеляційним судом з метою подальшого розгляду скарги колегією у складі трьох суддів (справа №180/2313/19, провадження №11-cc/803/1809/19), тобто безпідставного покладання на суд обов`язків щодо здійснення своїх повноважень, передбачених КПК України в рамках апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, а також безпідставного покладання на ОСОБА_8 обов`язків та прав сторони судового розгляду в апеляційній інстанції.
У подальшому, 17.12.2019 року, о 17 годині 28 хвилин, знаходячись у приміщенні кімнати для ознайомлення з матеріалами судових справ, розташованій на першому поверсі Дніпровського апеляційного суду, за адресою: м. Дніпро, вул. Харківська,13, ОСОБА_3 працюючи на посаді начальника Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, діючи умисно, керуючись особистим мотивом, отримав доступ за рахунок своїх службових повноважень, як прокурора, що здійснює нагляд за додержанням законів у формі процесуального керівництва у вказаному кримінальному провадженні, шляхом написання відповідної заяви про ознайомлення та подання її до канцелярії Дніпровського апеляційного суду, до матеріалів судової справи з розгляду апеляційної скарги прокурора ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді від 03.12.2019 року (справа №180/2313/19), в ході якого, під час ознайомлення з вказаною справою, діючи умисно, заздалегідь обмакнувши мочку фаланги великого пальця правої руки у штемпельну фарбу синього кольору, за рахунок неодноразового проведення мочкою вказаного пальця по пишучому кінцю пасти з ручки принесеної з собою, яку ОСОБА_3 тримав у руці зжатій в кулак, наніс на рукописний підпис в Апеляційній скарзі на ухвалу Марганецького міського суду від 02.12.2019 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна, складеної від імені ОСОБА_8 , в графі «Прокурор Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ________ ОСОБА_9 » нашарування синього кольору, чим заподіяв шкоди матеріальній та текстовій основі документу, що значно ускладнює його сприйняття, спотворює його реквізити щодо наявності підпису уповноваженої особи та частково перешкоджає ідентифікації особи, яка його підписала, тобто пошкодив вказаний офіційний документ.

Закон не містить однозначних вказівок на те, на якому саме етапі кримінального провадження має бути повідомлено про підозру, орієнтуючи слідчого на фактичні обставини справи - тоді, коли буде достатньо доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Однак, у випадку зазначеного кримінального провадження, слідчий послався на покази свідка ОСОБА_8 , яка відповідно до протоколу допиту посилається лише на свої здогадки при цьому прямо не вказує на те свідком якого кримінального правопорушення вона була. Тому вважає, що покази свідка ОСОБА_8 не можна розцінювати, як доказ вчинення ОСОБА_10 будь-якого кримінального правопорушення.

Наступним доказом на який послався слідчий є лист реагування судді Дніпровського апеляційного суду та акт яким встановлено пошкодження документів судової справи при цьому не встановлено особу, яка пошкодила документи. Дослідивши вказані документи, можна зробити висновок, що жоден з них не свідчить про те, що ОСОБА_3 вчинено злочин щодо підробки чи пошкодження документів, а лише встановлює факт, не узгодженості позиції прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_8 при розгляді апеляційної скарги та про те, що прокурорами дійсно реалізовувалось право на ознайомлення з матеріалами судової справи. В зв`язку з цим, вважає, що наведені документи також не можна розцінювати, як докази вчинення ОСОБА_10 будь-якого кримінального правопорушення.

Також слідчий посилається на висновок експерта з технічної експертизи документів, як на доказ у кримінальному провадженні. Відповідно до висновку експерта спочатку було виконано рукописний текст, а потім здійснено нашарування чорнилом по верх тексту. Такий висновок експерта також не можна взяти до уваги як доказ вини ОСОБА_10 у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення так, як він не встановлює причетності ОСОБА_10 до підроблення чи пошкодження документу.

На ряду з вищевказаними документами та показаннями свідка слідчий посилається на відео-запис з камери відео спостереження кімнати для ознайомлення Дніпровського апеляційного суду. Однак, відповідно до фото- таблиці протоколу огляду вказаного відео вбачається, що на відео зафільмовано, як особа знайомиться з матеріалами, а не пошкоджує документи, як на цьому наполягає слідчий. Тому вважає, що відео на яке посилається слідчий не можна розцінювати як доказ будь-якої вини ОСОБА_3 .

Крім цього, сам слідчий не вказує які саме обставини підтверджують чи спростовують ці документи кожен окремо чи в сукупності і чому їх потрібно сприймати як докази вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень які йому інкримінуються.

Також у кримінальному провадженні за 2 місяці досудового розслідування не призначено почеркознавчу експертизу та експертизу відео, що є єдиним джерелом доказу вини ОСОБА_3 у вчиненні злочинів які йому інкримінуються

Разом з цим, слід звернути увагу, що слідчим залишено поза увагою покази свідка ОСОБА_11 який зазначає, що підпис на апеляційній скарзі підроблено саме ним.

Отже, є очевидним, що в змісті повідомлення про підозру відсутні чітко зафіксовані фактичні обставини події, як передбачає п. 6 ч. 1 ст. 277 КПКУкраїни, яким б передувала безсумнівна система належних до справи, допустимих, достовірних і достатніх доказі, які вказують на наявність складу злочину в діянні підозрюваної особи, яка б виключала сумніви щодо того, що 1) кримінальне правопорушення справді відбулося; 2) кримінальне правопорушення вчинене підозрюваною особою; 3) діяння підозрюваної особи містить склад конкретного кримінального правопорушення; 4) відсутні обставини, які виключають її відповідальність.

З часу вручення ОСОБА_3 повідомлення про підозру від 03.07.2020 року протягом більш як двох місяців органом досудового розслідування не викликано та не допитано жодного свідка у кримінальному провадженні та не зібрано жодного доказу, який би вказував на обґрунтованість підозри не призначено почеркознавої експертизи та експертизи відео.

Отже, у тексті повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 03.07.2020 року відсутні беззаперечні докази, які обґрунтовані на підставі зібраних органом досудового розслідування, що ОСОБА_3 вчинив бодай якесь порушення, не говорячи уже про злочин.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав вимоги клопотання, просив задовольнити.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 просив клопотання задовольнити. Вказав, що повідомлення про підозру датоване 03.07.2020 року; строки досудового розслідування не продовжені та фактично закінчилися 03.07.2020 року; у сторони обвинувачення відсутні належні докази про причетність до кримінальнго правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання за необґрунтованністю. Вказав, що підозра вручена 07.08.2020 року, про що свідчить підпис підозрюваного, тому не минуло 2-х місяців з моменту повідомлення про підозру.

Заслухавши підозрюваного, адвоката, прокурора, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, суд приходить до висновку про відмову в його задоволенні, виходячи з наступного.

Встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим в м.Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000783 від 26.12.2019 року, за фактом підроблення від імені прокурора ОСОБА_8 офіційного документу, а саме апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Марганецького міського суду про відмову у накладанні арешту на майно, а також пошкодження офіційного документу, за ч.1 ст. 366 та ч.1 ст. 357 КК України.

03.07.2020 року винесено повідомлення про підозру начальнику Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 за ч.1 ст. 366 та ч.1 ст. 357 КК України.

Як вбачається з повідомлення про підозру, досудовим розслідуванням встановлено, що 07.12.2019 року, у період часу з 08 години 00 по 18 годину 00 хвилин, більш точного часу в ході слідства не встановлено, знаходячись у місті Кривий Ріг, більш точного місця в ході слідства не встановлено, ОСОБА_3 працюючи на посаді начальника Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області (перебуваючи з 02.12.2019 року по 08.12.2019 року у службовій відпустці),тобто будучи працівником органів прокуратури України - правоохоронного органу, діючи умисно, у власних інтересах, явно не маючи процесуальних повноважень через перебування у відпустці, склав за належним чином встановленою формою, передбаченою ст. 396 КПК України, друкарським способом від імені прокурора Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_8 Апеляційну скаргу на ухвалу Марганецького міського суду від 03.12.2019 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна у кримінальному провадженні №0000112 від 27.11.2019 року та виконав підпис в графі «Прокурор Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області __ ОСОБА_9 », чим надав вказаному документу реквізитів офіційного документу, що складений уповноваженою службовою особою прокурором, від імені органу державної влади Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, та, у подальшому, заповнивши необхідні реквізити письмового конверту та опис вкладення, поклав вказану скаргу і направив її поштовим відправленням на адресу Апеляційного суду (вул.. Харківська, 13, м. Дніпро, 49000), тим самим видав зазначений офіційний документ, який потягнув за собою настання юридичних наслідків у вигляді зупинення повернення тимчасово вилученого майна у вказаному кримінальному провадженні до прийняття рішення по суті, а також необхідності перевірки її на відповідність вимогам статті 396 КПК України, суддею-доповідачем і до постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження Дніпровським апеляційним судом з метою подальшого розгляду скарги колегією у складі трьох суддів (справа №180/2313/19, провадження №11-cc/803/1809/19), тобто безпідставного покладання на суд обов`язків щодо здійснення своїх повноважень, передбачених КПК України в рамках апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, а також безпідставного покладання на ОСОБА_8 обов`язків та прав сторони судового розгляду в апеляційній інстанції.
У подальшому, 17.12.2019 року, о 17 годині 28 хвилин, знаходячись у приміщенні кімнати для ознайомлення з матеріалами судових справ, розташованій на першому поверсі Дніпровського апеляційного суду, за адресою: м. Дніпро, вул. Харківська,13, ОСОБА_3 працюючи на посаді начальника Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, діючи умисно, керуючись особистим мотивом, отримав доступ за рахунок своїх службових повноважень, як прокурора, що здійснює нагляд за додержанням законів у формі процесуального керівництва у вказаному кримінальному провадженні, шляхом написання відповідної заяви про ознайомлення та подання її до канцелярії Дніпровського апеляційного суду, до матеріалів судової справи з розгляду апеляційної скарги прокурора ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді від 03.12.2019 року (справа №180/2313/19), в ході якого, під час ознайомлення з вказаною справою, діючи умисно, заздалегідь обмакнувши мочку фаланги великого пальця правої руки у штемпельну фарбу синього кольору, за рахунок неодноразового проведення мочкою вказаного пальця по пишучому кінцю пасти з ручки принесеної з собою, яку ОСОБА_3 тримав у руці зжатій в кулак, наніс на рукописний підпис в Апеляційній скарзі на ухвалу Марганецького міського суду від 02.12.2019 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна, складеної від імені ОСОБА_8 , в графі «Прокурор Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ________ ОСОБА_9 » нашарування синього кольору, чим заподіяв шкоди матеріальній та текстовій основі документу, що значно ускладнює його сприйняття, спотворює його реквізити щодо наявності підпису уповноваженої особи та частково перешкоджає ідентифікації особи, яка його підписала, тобто пошкодив вказаний офіційний документ.

07.08.2020 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язанняя.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме - повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором, а також визначено вимоги, яким це повідомлення має відповідати.
Згідно з ч.1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадках неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Загальні вимоги щодо змісту повідомлення про підозру визначені ст. 277 КПК України.

Так, у відповідності до приписів вказаної статті, повідомлення про підозру має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Згідно матеріалів кримінального провадження, повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України за своїм змістом та жодних сумнівів щодо його незаконності або порушення порядку вручення не викликає.

ОСОБА_3 та його захисник однією з підстав скасування підозри вказує на те, що строки досудового розслідування не продовжені та фактично закінчилися 03.07.2020 року, а отже процесуальне рішення за ст. 283 КПК України відсутнє на час закінчення строку досудового розслідування.
Відповідно до статті 283 КПК України, особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження. Прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження; звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Таким чином діючим кримінально-процесуальним законодавством не передбачена можливість скасування повідомлення про підозру через відсутність рішень прокурора за статтею 283 КПК України. При закінченні строків досудового розслідування законодавець встановив чіткі варіанти дій учасників кримінального провадження. Підставою для скасування повідомлення про підозру може бути порушення процесу(порядку) здійснення повідомлення про підозру, але не відсутність чітко визначених дій прокурора після закінчення строків досудового розслідування.
Щодо доводів підозрюваного про відсутність доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, то вони свого підтвердження під час розгляду клопотання не знайшли.

Так, за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, судового розгляду.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що "факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування".
У розумінні чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.
При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_3 підозри, суд виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
З системного аналізу вищевказаної позиції ЄСПЛ щодо наявності у кримінальному провадженні повідомлення про підозру в контексті його суті як процесуального рішення, суд вважає, що момент повідомлення про підозру є початком одного з найважливіших етапів досудового розслідування, на якому орган досудового розслідування на підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів готовий висловити припущення щодо вчинення певною особою кримінального правопорушення, з метою отримання можливості здійснення подальших слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій у кримінальному провадження, однією з головних умов для здійснення яких є наявність повідомлення особи про підозру. При цьому, згідно з вищевказаною позицією ЄСПЛ, обсяг доказів, наявних у розпорядженні органу досудового розслідування, не обов`язково повинен бути достатнім для пред`явлення конкретній особі обвинувачення у кримінальному провадженні та скерування справи до суду, оскільки можливість вирішення питання про наявність чи відсутність достатньої для цього кількості доказів і є основною метою повідомлення про підозру та вчинення подальших процесуальних дій.
Крім того, обгрунтованість підозри ОСОБА_3 була предметом оцінки і слідчого судді при вирішенні питання про обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу та під час перегляду ухвали слідчого судді Полтавським апеляційним судом.

Підставою для скасування повідомлення про підозру або визнання такою, що не набула статусу підозрюваного, є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, відсутність обов`язкових елементів повідомлення про підозру.

Проте, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Однак слідчим суддею не встановлено очевидної необґрунтованості підозри. Наведені доводи скарги адвоката в цій частині стосуються перевірки доказів по суті, що здійснюється на стадії судового розгляду.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.

Таким чином, надання оцінки доказам, на яких ґрунтується підозра, можливе лише в межах перевірки їх достатності для повідомлення особі про підозру та не може завчасно вирішуватися питання про їх допустимість та достовірність, обґрунтованість чи безпідставність в контексті вирішення питання про доведеність винуватості певної особи у вчиненні злочину та наявності в її діях ознак інкримінованого їй кримінального правопорушення, оскільки ці питання можуть бути вирішені лише під час розгляду судом кримінального провадження по суті.
Крім того, частина вимог скарги про зобов`язання компетентних посадових осіб прокуратури у кримінальному провадженні №0000783 вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у кримінальному провадженні №0000783 про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_3 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366 та ч.1 ст. 357 КК України, не відноситься до компетенції слідчого судді та не підлягає розгляду слідчим суддею в порядку ст. 303 КПК України.
Таким чином, суд вважає відмовити заявнику в задоволенні клопотання за необґрунтованістю та безпідставністю.
Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309, 372, 376, 532 КПК України , -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1