Справа № 991/6413/20
Провадження №11-сс/991/690/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу прокурора САП Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03 серпня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання детектива НАБУ ОСОБА_9 про здійснення спеціального досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0000364 від 07.05.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 209 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03 серпня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання детектива НАБУ ОСОБА_9 про здійснення спеціального досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0000364 від 07.05.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 209 Кримінального кодексу України.
Не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, прокурор САП Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання детектива НАБУ ОСОБА_9 , надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000364 від 07.05.2014 року стосовно ОСОБА_10 .
В обґрунтування доводів прокурор зазначає, що висновок слідчого судді про не набуття ОСОБА_10 статусу підозрюваного слід вважати таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки в ході досудового розслідування було зібрано достатньо доказів про вчинення ним інкримінованих кримінальних правопорушень. 23 травня 2016 р. складено повідомлення про підозру ОСОБА_10 , яке направлено засобами поштового зв`язку за місцем реєстрації та останнім відомим місцем його проживання, що підтверджується відповідними квитанціями та свідчить про вжиття органом досудового розслідування необхідних заходів для вручення такого повідомлення, а отже набуття останнім статусу підозрюваного. Окрім цього, ОСОБА_10 неодноразово викликався до слідчого, шляхом відправлення письмових повідомлень поштою за останнім відомим місцем його проживання та реєстрації, але на виклики він не з`являвся. Інформація щодо проведення досудового розслідування за підозрою колишнього Голови державного агентства лісових ресурсів України ОСОБА_10 також публікувалась в засобах масової інформації та на офіційному сайті ГПУ. В даному кримінальному провадженні інтереси ОСОБА_10 захищають адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , яких підозрюваний залучив шляхом укладення відповідного договору, що свідчить про його обізнаність щодо підозри та досудового розслідування відносно нього. Крім того, 12.07.2016 року повідомлення про підозру було вручено і одному з його захисників адвокату ОСОБА_7 . 30 травня 2016 року ОСОБА_10 оголошено у розшук. Згідно отриманої оперативної інформації, з метою ухилення від органів досудового розслідування, у лютому березні 2014 року ОСОБА_10 через тимчасово окуповану територію АР Крим виїхав на територію Російської Федерації, де можливо проживає на даний час. 06 серпня 2018 року постановою детектива НАБУ ОСОБА_9 підозрюваного ОСОБА_10 оголошено в міжнародний розшук. 22 квітня 2019 року ухвалою Київського апеляційного суду у справі №11-сс/824/1546/2019 щодо підозрюваного ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що також підтверджує його статус підозрюваного. Таким чином, слідчий суддя неправильно оцінив наведені докази, внаслідок чого прийняв необґрунтоване рішення, яке підлягає скасування.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив задовольнити її в повному обсязі, а також думку захисників ОСОБА_10 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_8 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000364 від 07.05.2014 р. за підозрою колишнього Голови Державного агентства лісових ресурсів України ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 368 КК України та його дружини ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 368 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що Голова Державного агентства лісових ресурсів ОСОБА_10 , будучи представником влади, службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище, за попередньою змовою з іншими співучасниками злочину, у період з лютого 2011 року по лютий 2014 року, з корисливих мотивів, умисно, шляхом вимагання від іноземних компаній «GRUP AGAC ITHALAT IHRACAT SAN. VE TIC. LTD. STI.» (Турецька Республіка), «UNILES S.R.O.» (Словацька Республіка), «BALTIC WOOD SPУЈKA AKCYJNA» (Польська Республіка) та «CONFANA INDUSTRIES SRL» (Румунія) одержав неправомірну вигоду на загальну суму 3 695 201, 56 доларів США та 10 829 159 Євро, що за курсом Національного банку України на відповідні дати одержання неправомірної вигоди становить 141 306 174, 22 грн., які легалізував (відмив), тобто вчинив злочини, передбачені ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 209 КК України. З огляду на інкриміновані ОСОБА_10 кримінальні правопорушення, щодо яких передбачена можливість здійснення спеціального досудового розслідування, переховування останнього від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також оголошення його у міжнародний розшук, детектив НАБУ звернувся з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування.
Слідчий суддя, приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування виходив з того, що ОСОБА_10 не набув статусу підозрюваного.
Колегія суддів з таким висновком не погоджується та зазначає наступне.
Так, відповідно до положень ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави. Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, 116, 118, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255 - 258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності або оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук, та вони розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.
Відповідно до ст. 297-2 КПК України з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді має право звернутися прокурор або слідчий за погодженням з прокурором. Крім того, даною нормою закону передбачено, що у клопотанні про здійснення спеціального досудового розслідування прокурор повинен зазначити, серед іншого, виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.
В розумінні ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, зокрема, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Метою таких заходів є довести до відома особи інформацію про те, що вона підозрюється органами досудового розслідування у вчиненні інкримінованих їй злочинів.
Діючий КПК України регламентує, що у разі неможливості вручити особисто, вживаються заходи для повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи (Глава 11 КПК України, ст.ст. 135, 136), тобто шляхом: надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою (ч.1 ст.135 КПК); врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч.2 ст.135 КПК).
Як вбачається з матеріалів справи, 23 травня 2016 року слідчим Генеральної прокуратури України було складено повідомлення про підозру ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 368 та ч. 3 ст. 209 КК України, яке у зв`язку з неможливістю вручити особисто у передбачений КПК спосіб, було направлено йому засобами поштового зв`язку за місцем реєстрації та останнім відомим місцем його проживання, про що свідчить долучений до матеріалів справи фіскальний чек (т.1, а.с. 59). Згодом повідомлення про підозру було отримане під розписку захисником ОСОБА_10 ОСОБА_7 (т. 1, а.с.58). Також інформація щодо проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_10 публікувалась в засобах масової інформації та на офіційному сайті Генеральної прокуратури України.
Окрім цього, інтереси ОСОБА_10 у вказаному кримінальному провадженні представляють адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які залучені шляхом укладання відповідного договору (т. 2, а.с. 3, 53, 55-59), що свідчить про обізнаність ОСОБА_10 щодо підозри та обставин кримінального провадження.
Також в рамках міжнародної правової до компетентних органів Російської Федерації НАБУ направляли запити щодо встановлення місця знаходження ОСОБА_10 та вручення йому повідомлення про підозру (т.1, а.с. 66-74).
Слід також відзначити, що компетентними органами Російської Федерації на запит Генеральної прокуратури України розглядалося питання екстрадиції ОСОБА_10 до України для притягнення його до кримінальної відповідальності. Генеральна прокуратура РФ відмовила в екстрадиції ОСОБА_10 посилаючись на набуття останнім громадянства Російської Федерації (т. 1 а.с. 60-63).
Таким чином, колегія суддів дійшла переконливого висновку про те, що органом досудового розслідування вжито достатньо заходів для повідомлення ОСОБА_10 про підозру у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Більше того, аналіз цих заходів дає колегії суддів достатні підстави вважати, що ОСОБА_10 відома суть підозри і він використовує передбачені законом заходи захисту від неї через залучених захисників, а відтак набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні відповідно до ст. 42 КПК України. У зв`язку з чим доводи захисника ОСОБА_7 про те, що станом на момент направлення повідомленням про підозру 24.05.2016 р. засобами поштового зв`язку ОСОБА_10 не набув статусу підозрюваного, а тому не може бути застосовано здійснення спеціального досудового розслідування, колегія суддів відхиляє.
Як встановлено в ході досудового слідства, у лютому-березні 2014 року ОСОБА_14 разом зі своєю сім`єю через тимчасово окуповану територію АР Крим виїхав до Російської Федерації (т. 1, а.с. 90) і більше не повертались. Постановою слідчого ГПУ від 30.05.2016 р. його було оголошено у розшук ( т.1, а.с. 18, 31). Постановою від 06 серпня 2018 р. ОСОБА_10 оголошення в міжнародний розшук (т.1, а.с.19-24).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 квітня 2020 р. (т. 1, а.с. 180-183) відносно ОСОБА_10 , як підозрюваного, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Дана ухвала на момент розгляду апеляційної скарги є чинною, відомості щодо її скасування відсутні.

Отже, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_10 набув статусу підозрюваного у розумінні ст.42 КПК України, останній переховується від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та його оголошено у міжнародний розшук, що дає підстави для здійснення спеціального досудового розслідування у відповідності до ч.2 ст.297-1 КПК України.
Оцінивши всі матеріали в сукупності, колегія суддів зазначає, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, ухвала є необґрунтованою, у зв`язку з чим, задля забезпечення завдання кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України, підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 42, 297-1, 297-2, 297-4, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора САП ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03 серпня 2020 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання детектива НАБУ ОСОБА_9 про здійснення спеціального досудового розслідування від 30 липня 2020 року задовольнити та дозволити здійснювати спеціальне досудове розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0000364 від 07.05.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 209 Кримінального кодексу України.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3 ч