Справа № 346/2187/19
Провадження № 1-кп/346/172/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 р.м. Коломия

Колегія суддів Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді : ОСОБА_1 ,

судді : ОСОБА_2 ,

з участю секретаря : ОСОБА_3 ,

прокурора : ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника : ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия в залі суду в с. Коломия матеріали кримінального провадження внесені в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000241 від 18 березня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_7 за ст.ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

На розгляді Коломийського міськрайонного суду знаходиться дане кримінальне провадження.

В судове засідання не з"явилась член колегії - суддя ОСОБА_8 , яка перебуває на лікарняному.

Згідно абзацу 5 п. 20-5 розділу XI "Перехідні положення" КПК України, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження обвинуваченому Абдуллаєву строку тримання під вартою, оскільки такий у нього закінчується і до спливу строку дії попередньої ухвали суду завершити розгляд справи з об`єктивних причин не можливо, ризики які враховувались судом при обранні запобіжного заходу на даний час не зменшились, як наслідок запобігти їм шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не можливо, тому враховуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, враховуючи обґрунтованість підозри у даному кримінальному провадженні, наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, просить клопотання задовольнити.

Обвинувачений та його захисник проти продовження строку тримання під вартою заперечили. Вважають, що їх бажання співпрацювати з судом з приводу визнання своєї винуватості вказують на відсутність певної частини ризиків наведених прокурором.

Крім того повторно звертають увагу суду на погіршення стану здоров"я обвинуваченого, докази про що ним подано у минулому судовому засіданні, а тому просять змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши заявлені клопотання та взявши до уваги пояснення учасників судового засідання, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 331 ч.1 КПК України суд зобов"язаний розглянути клопотання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку визначеного законом та ухвалою суду. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку, суд зобовязаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують.

Згідно правової позиції ЄСПЛ, висловленої судом у п. 79 рішення Суду у справі "Харченко проти України" та у п. 170 рішення Суду у справі "Лабіта проти Італії", таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують право поваги до особистої свободи.

На даний час по вказаному провадженню триває судове розслідування, допитано потерпілого, обвинуваченого та двох свідків, однак завершити судовий розгляд у строк, який залишився обвинуваченому для тримання під вартою, можливості не має, а оскільки ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, колегія суддів вважає, що з урахуванням особи обвинуваченого та характеру висунутого обвинувачення, тяжкості покарання, що загрожує йому, реальними залишаються ризики можливого ухилення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, вчинення нових злочинів та здійснення тиску на свідків і потерпілого при звільненні з-під варти.

Таким чином, колегія суддів виходячи з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 має високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, приходить до висновку про неможливість зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для обвинуваченого на домашній арешт.

Суд не вважає належно обгрунтованими посилання захисника та обвинуваченого на причини з яких йому слід змінити запобіжний захід на більш м"який, а тому рахує доцільним клопотання прокурора задовольнити.

На підставі наведенного та керуючись ст.ст. 331, 336, 370, 372 КПК України, абз. 5 п. 20-5 розділу XI "Перехідні положення" КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 28 листопада 2020 року.

Судове засідання по кримінальному провадженню № 0000241 від 18 березня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_7 за ст.ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України, відкласти на 13:30 год. 20 листопада 2020 року.

Копію даної ухвали направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань № 12.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення.

Судді : ОСОБА_1 ОСОБА_2