пр.№ 1-кс/464/1163/20
У Х В А Л А

23 липня 2020 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю заявника ОСОБА_3 ( в режимі відеоконференції) розглянувши заяву скаржника ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 20.07.2020 р. звернувся до суду із заявою про відвід слідчому судді Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_4 при розгляді його скарги на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташового у м. Львові про закриття кримінального провадження від 28.11.2019.

В обґрунтування заяви покликається на те, що слідчий суддя ОСОБА_4 при розгляді вищезазначеної скарги не дослідив матеріалів кримінального провадження. Зокрема на його клопотання про витребування кримінальних проваджень із ДБР за його заявами стосовно судді ОСОБА_5 , безпідставно відмовлено, що вказує на упереджене ставлення слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_4 .

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Козівським районним судом Тернопільської області підтримав заяву про відвід, просив таку задовольнити.

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_4 належним чином повідомлявся про дату та час розгляду заяви, жодних клопотань щодо розгляду заяви про відвід суду не надав.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали заяви, приходжу до такого висновку.

Згідно з положеннями ч.2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст.75-79 КПК України, слідчому судді, судді, присяжному, прокурору, слідчому, захиснику, представнику, експерту, спеціалісту, перекладачу, секретарю судового засідання, особам, які беруть участь у кримінальному провадженні може бути заявлено відвід.

Стаття 75 КПК України визначає обставини, які виключають участь судді в кримінальному провадженні та підстави для його відводу, зокрема: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексупорядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим. Тобто, такий має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі у судовому провадженні.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року у справі №5-15п12).

Відмова слідчого судді у задоволенні клопотань заявника при розгляді скарги не є підставою для його відводу, передбаченою п. 4 ч. 1 ст.75 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, заявлений відвід слідчому судді ОСОБА_4 не містить достатніх даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу слідчому судді, що передбачені зазначеними нормами КПК України, не ґрунтується на конкретних фактах, які б свідчили про будь-яку упередженість слідчого судді ОСОБА_4 при розгляді скарги, у зв`язку з чим в задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст.ст.75,80,81,369-372,532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1