Справа № 151/140/20
Провадження №11-кп/801/1403/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000413 від 05.09.2019, за апеляційною скаргою прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 19.10.2020, яким задоволено клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 190 КК України у зв`язку з закінченням строків давності та звільнено
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, голови ФГ «Василівське - Я», одруженого, з професійною технічною освітою, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,
від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 1 ст.190 КК України закрито.
Визнано ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Судом першої інстанції визнано доведеним, що ОСОБА_8 12.03.2015, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом обману, що виразився в приховуванні факту реєстрації себе, як голови (керівника) ФГ «Василівське - Я» з 04.11.2014, що в свою чергу відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Про зайнятість населення» позбавило б ОСОБА_8 права на отримання допомоги по безробіттю, подав до Чечельницького районного центру зайнятості заяву від 12.03.2015 про надання статусу безробітного.
Внаслідок чого, в період часу з 12.03.2015 по 24.09.2015 заволодів призначеною допомогою на загальну суму 5 280 гривень 63 копійки, чим спричинив Міністерству соціальної політики України в особі Чечельницького районного центру зайнятості майнову шкоду на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_8 15.10.2019, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, повторно, шляхом обману, що виразився в приховуванні факту реєстрації себе, як голови (керівника) ФГ «Василівське - Я» з 04.11.2014, що в свою чергу відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Про зайнятість населення» позбавило б ОСОБА_8 права на отримання допомоги по безробіттю, подав до Чечельницької районної філії Вінницького обласного центру зайнятості заяву від 29.09.2019 про призначення виплати допомоги по безробіттю.
Внаслідок чого, в період часу з 15.10.2019 по 18.12.2019 заволодів призначеною допомогою на загальну суму 17 тисяч 312 гривень 52 копійки, чим спричинив Міністерству соціальної політики України в особі Чечельницької районної філії Вінницького обласного центру зайнятості майнову шкоду на вказану суму.
В апеляційній скарзі заступник керівника прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 просить вирок суду стосовно ОСОБА_8 за ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України скасувати через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Кримінальне провадження призначити до нового розгляду в суді першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора в підтримку вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Як передбачено ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 369 КПК України судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку, а судове рішення, у якому суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали.
Частиною 4 ст. 286 КПК України визначено, що, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
При цьому, на підставі ч. 2 ст. 284, ч. 1 ст. 285, ч. 3 ст. 288 КК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
В даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачувався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України.
У ході судового розгляду прокурор у провадженні звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України на підставах, визначених ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
За таких обставин суд, з урахуванням вимог кримінального процесуального закону, мав негайно розглянути клопотання про звільнення ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 190 КК України від кримінальної відповідальності та, прийшовши до переконання про його задоволення, закрити провадження за даною статтею, а розгляд провадження за ч. 2 ст. 190 КК України продовжити у загальному порядку.
Разом з тим, суд, в порушення вимог ст.ст. 284, 285, 286, 288 КПК України, негайно не розглянув таке клопотання, відповідну ухвалу з цього приводу не постановив, а звільнив ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, ухвалюючи вирок, що чинним законодавством не передбачено.
Отже, судом допущено порушення вимог статей 284-286, 288, 370 КПК України, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а тому вони є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409, ст. 412 КПК України є підставою для скасування судового рішення.
Поряд з цим, ухвалюючи вирок стосовно ОСОБА_8 , суд у вступній його частині не зазначив найменування (номер) кримінального провадження, як того вимагає п. 3 ч. 1 ст. 374 КПК України.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 19.10.2020 стосовно ОСОБА_8 за ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України скасувати через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Кримінальне провадження призначити до нового розгляду в суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4