Справа № 206/3357/20
Провадження № 1-кп/206/276/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" липня 2020 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000006 від 06.07.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, Тамбовської області, Знаменський район, робоче селище Знаменське, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

06.07.2020 року приблизно о 19 годині 20 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля будинку № 10-а по вул. Героїчній у м. Дніпро, зустрів раніше не знайомого йому ОСОБА_5 .

Під час спілкування між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 стався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел спрямований на умисне спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 в той же день та час, знаходячись у вищевказаному місці, підійшов до ОСОБА_5 та стоячи обличчям один до одного на відстані витягнутої руки, наніс останньому один удар кулаком своєї правої руки в область нижньої частини обличчя, а саме: нижньої щелепи, один удар кулаком лівої руки в область грудної клітини з правої сторони, один удар ступнею лівої ноги в область правого стегна зверху, один удар кулаком правої руки в область обличчя, а саме: в ніс. Після завданих ударів потерпілий ОСОБА_5 відійшов у бік, а ОСОБА_3 покинув місце скоєння проступку.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому

ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому кісток носу, двох синців: на спинці носу з переходом праворуч та далі на верхню та нижню повіки правого ока, на верхній та нижній повіці лівого ока, більш у внутрішнього кута, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1839е від 13.07.2020 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день): «п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. № 6.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні інкримінованого йому проступку при вищезазначених обставинах визнав в повному обсязі, при цьому суду показав, що у нього із потерпілим сталась сварка 06.07.2020 року і він наніс йому легкі тілесні ушкодження. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні суду показав, що 06.07.2020 року обвинувачений на грунті раптово виниклої сварки наніс йому тілесні ушкодження.
Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності і логічності його показань про обставини проступку, добровільності та істинності його позиції.
В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням обвинуваченого та за відсутності заперечень інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого обвинуваченим проступку, які ніким не оспорювалися.
Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні вказаного проступку.
Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості, такими, що вірно відображають фактичні обставини справи, у зв`язку з чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого проступку.
А тому, крім допиту обвинуваченого та потерпілого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних стосовно нього.

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При вирішенні питання про вид та міру покарання, які слід застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який відноситься до проступку, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, характеризується за місцем проживання посередньо, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд вказує повне визнання ним своєї винуватості, щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлені.
З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам та наслідкам, даним про особу обвинуваченого, а отже, таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших кримінальних правопорушень, при цьому, сукупність всіх наведених обставин свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому іншого більш суворого покарання, оскільки воно не буде відповідати вимогам ст. 65 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1