Провадження № 1-кс/742/1051/20
Єдиний унікальний № 742/3192/20
У Х В А Л А

26 листопада 2020 року слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю дізнавача ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду клопотання дізнавача СД Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
24.11.2020 до провадження слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 надійшло клопотання дізнавача СД Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на перемотувально - зволожувальну машину для нанесення антиадгезійного покриття інвентарний номер №00261, яка належить на праві власності ТОВ «Прилуцький завод - «Білкозин», розташованого за адресою: м. Прилуки, вул. Дружби Народів, буд. 44, що полягає у забороні користування та забороні відчуження.
Вказане клопотання обґрунтовує тим, що 23.11.2020 року до Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області надійшла заява від працівника Прилуцької ЦМЛ ЕМД про те, що доставлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 , яка отримала виробничу травму. Потрапила рука в станок, внаслідок чого гр. ОСОБА_4 . Отримала ушкодження 4-го та 5-го пільця правої кисті.
По даному факту було порушене кримінальне провадження №0000323 з початковою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 272 КК України.
Проведеним оглядом місця події встановлено: що на заводі ТОВ «Прилуцький завод - «Білкозин», розташованого за адресою: м. Прилуки, вул. Дружби Народів, буд. 44, знаходиться цех з основного виробництва №3, який є заключним етапом переробки оболонки колагенової та розташований на 2-му поверсі в кінці виробничих приміщень. Робочим місцем автоматника гофрувальних машин є територія цеху №3 в якому розташоване наступне обладнання: гофрувальні машини, перемотувально - зволожувальна машина, в тому числі перемотувально - зволожувальна машина для нанесення антиадгезійного покриття, перемотувальні машини та в`язальні апарати. Перемотувально - зволожувальна машина для нанесення антиадгезійного покриття інвентарний номер №00261. Без марки, без серійного номеру, паспорт на машинку відсутній. На даній машинці працювала ОСОБА_4 Складається з таких частин: розмотуючий вузол, плющільні вали, шкаф сушки та намотуючий вузол. Унизу на підлозі знаходиться миска пластмасова зеленого кольору.
Під час огляду місця події, перемотувально - зволожувальна машина для нанесення антиадгезійного покриття інвентарний номер №00261, опечатана, а саме на кнопці для вмикання машинки, на кнопці для включення витяжки та рухомих валиках мається печать "Для довідок" Прилуцького ВП.
Вказана машинка перебуває на балансі підприємства, а отже є його власністю.
Для розкриття даного злочину, призначення відповідних експертиз та попередження можливого відчуження, виникла необхідність у накладенні арешту на перемотувально - зволожувальну машину для нанесення антиадгезійного покриття інвентарний номер №00261.
Крім цього, дізнавач зазначає, що завданням арешту в даному випадку є заборона відчуження перемотувально - зволожувальної машини для нанесення антиадгезійного покриття інвентарний номер №00261 та забороні її використання, задля збереження слідів кримінального правопорушення.
В судовому засіданні дізнавач підтримала клопотання з підстав зазначених в ньому та просила задовольнити.
Представник ТОВ «Прилуцький завод «Білкозин» у судове засідання не з`явився, до суду подав письмове заперечення проти задоволення клопотання, просить проводити розгляд клопотання за його відсутності,.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий судді дійшов наступного висновку.
Згідно передбаченої санкції частини 1 статті 272 КК України, відповідно до статті 12 КК дане діяння відноситься до кримінального проступку.
З урахуванням положень статей 2, 7 КПК України під час розгляду клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно відповідно до статей 170173 цього Кодексу для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення слідчий суддя має з`ясувати мету, правову підставу для арешту майна, яка повинна відповідати вимогам закону.
Вказана норма узгоджується зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже, таке обмеження має обґрунтуватися в контексті норм закону.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України речові докази є одним із процесуальних джерел доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 98 цього Кодексу, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Однак зазначених вимог закону дізнавач, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.
Так, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, дізнавач не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні та у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не навів ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.
Зокрема, посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на майно, яке вилучене у ході проведення огляду місця події 23.11.2020 року за адресою: м. Прилуки вул. Дружби Народів, 44, що використовується ТОВ «Прилуцький завод «Білкозин» дізнавач не навів доказів, що саме перемотувально-зволожуюча машина інвентарний номер №00261 має відношення до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.
Крім цього жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що вилучене майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з наданих до клопотання матеріалів провадження не додано.
З постанови про визнання речовим доказом вказаної машини, слідчим було зазначено, що було вилучено перемотувально-зволожуючу машину, опечатано та передано на зберігання начальнику цеху №3 ОСОБА_5 . Але не встановлено факт роботи потерпілої ОСОБА_6 саме на даній машині. В самому протоколі огляду місця події також не зафіксовані сліди скоєння злочину виявлені на даній машині.
Враховуючи вище викладене, зважаючи на те, що слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, враховуючи, що обладнання, на яке просить накласти арешт дізнавач використовується в безперервному виробничому процесі та його арешт може призвести до зупинення господарської діяльності товариства, також в даному випадку можливо застосувати менш обтяжлий захід забезпечення кримінального провадження, отже у задоволенні клопотання необхідно відмови.
Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання дізнавача СД Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1