УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.12.2020 року м. Житомир

Богунський районний суду м. Житомира в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянув у судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каховка Херсонської області, громадянина України, про приведення вироків суду у відповідність із Законом України від 22.11.2018 №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», -

встановив:

Засуджений звернувся до суду із клопотанням про приведення вироку Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29.04.2015 та Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.07.2017 у відповідність із Законом України від 22.11.2018 №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав законної сили 01.07.2020.

Представник ДУ «Житомирська виправна колонія №4» при вирішенні питання про приведення вироків суду у відповідність із законом покладався на розсуд суду.

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно ст. 539 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи, тому суд розглядає клопотання у його відсутність.

Прокурор зазначив, що подання підлягає задоволенню, просив привести вироки від 29.04.2015 та від 27.07.2017 у відповідність до зазначеного закону та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Дослідивши матеріали особової справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29.04.2015 засуджений за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, 75, п.п. 3, 4 ст. 76 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.07.2017 ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Згідно ст. 58 Конституції України та ч. 1 ст. 5 КК України закон, який скасовує або пом`якшує відповідальність має зворотну силу в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII, який 01.07.2020 набув чинності, відповідно до якого пом`якшено покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно пункту 119 зазначеного Закону, за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 185 КК України, замінено максимальну міру покарання на обмеження волі на строк до п`яти років.

Відповідно пункту 188 зазначеного Закону, за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 309 КК України, замінено максимальну міру покарання на обмеження волі на строк до п`яти років.

Згідно ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону.

Частиною 1 ст. 72 КК України зазначається, що при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

За таких обставин, суд приводить вироки Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29.04.2015 за ч. 1 ст. 185 КК України та Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.07.2017 за ч. 1 ст. 309 КК України відносно ОСОБА_3 у відповідність до вимог зазначеного Закону, а отже ОСОБА_3 має бути знижено покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 рік до обмеження волі на строк 5 років, як і за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 рік до обмеження волі на строк 5 років, оскільки за вчинені ним кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 309 КК України, згідно із цим Законом максимальною мірою покарання є покарання у виді обмеження волі на строк 5 років та за ст. 71 КК України призначає остаточне покарання.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України,
постановив:

Клопотання засудженого задовольнити.

Вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29.04.2015 та вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.07.2017 відносно ОСОБА_3 привести у відповідність до Закону України від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

ОСОБА_3 вважати за вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29.04.2015 засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України на 5 років обмеження волі.

В решті вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29.04.2015 відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України - залишити без змін.

ОСОБА_3 вважати за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.07.2017 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України на 5 років обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України призначити остаточне покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.07.2017, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29.04.2015, у виді позбавлення волі строком 4 роки.

В решті вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.07.2017 відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту отримання ухвали суду.

Суддя