ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3365/20 Справа № 191/2589/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2020 року, якою ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, до 19 листопада 2020 року включно,

за участю учасників судового розгляду:
прокурора: ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,
обвинувачених: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_8 , в режимі відеоконференції,

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2020 року ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, до 19 листопада 2020 року включно

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_6 раніше судимий, офіційно не працевлаштований, що в своїй сукупності свідчить про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду або вчинити інший злочин.

При цьому, суд прийшов до висновку, що лише запобіжний захід у виді триманні під вартою зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та досягнення дієвості цього провадження.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою змінити йому запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги обвинувачений посилається на те, що місцевий суд не врахував наведені стороною захисту підстави, які можуть слугувати для пом`якшення виду запобіжного заходу.

Крім того, на думку обвинуваченого, через запровадження карантинних заходів на території України, буде доцільним змінити йому запобіжний захід на не пов`язаний з позбавленням волі.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу, просили апеляційну скаргу задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, оскільки доводи, викладені в ній, є безпідставними, при цьому оскаржувана ухвала законною та обґрунтованою.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступних висновків.

Доводи апеляційних скарг про безпідставність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, є необґрунтованими.

Згідно із ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судове рішення стосовно продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його продовження, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі продовження існування ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддя вважає, що оскаржувана ухвала, постановлена відповідно до норм матеріального права з дотримання вимог кримінального процесуального закону, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, відповідно до ст. 178 КПК України, суд зобов`язаний оцінити в сукупності вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Наявними матеріалами підтверджено, що в провадженні місцевого суду перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000981, відомості у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 січня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_6 .

В межах даного кримінального провадження до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому продовжено до 19 листопада 2020 року включно, безпосередньо оскаржуваною обвинуваченим ухвалою.

Суд першої інстанції приходячи до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , який колегія суддів апеляційного суду вважає неупередженим, врахував встановлені судом підстави обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме те, що останній раніше судимий,тільки звільнився з місць позбавлення волі та знову скоїв кримінальне правопорушення, офіційно не працевлаштований, що свідчить про наявність ризиків можливих спроб обвинуваченим переховуватися від суду та вчинити інший злочин.

Крім того, колегія суддів враховує тяжкість злочину у вчиненні якого ОСОБА_6 обвинувачується, який відповідно до статті 12 КК України, є тяжким та у разі доведення його винуватості обвинуваченому загрожує покарання у виді позбавлення волі до 6 років.

Доводи апеляційної скарги про те, що вид запобіжного заходу підлягає зміні на непов`язаний з позбавленням волі, через запровадження карантину на території України, є такими, що не ґрунтуються на чинному законодавстві.
Також, колегією суддів враховується репутація ОСОБА_6 , який раніше тричі засуджувався за вчинення корисливих злочинів проти власності, що місцевий суд також відобразив в судовому рішенні, що на думку колегії суддів підтверджує ризик вчинити інший злочин.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд, також, приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Зазначене виправдовує тривалість перебування обвинуваченого під вартою.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування ухвали суду, колегією суддів не встановлено, як не встановлено з поданої апеляції і підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, як про те ставить питання апелянт, оскільки, на думку апеляційного суду, він не забезпечить належної поведінки ОСОБА_6 під час розгляду кримінального провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не убачається, що свідчить про необхідність відмови у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2020 року, якою ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, до 19 листопада 2020 року включно, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду

------------------- ------------------- ----------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4