Номер провадження 11-кп/816/476/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Хуліганство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження № 592/10029/14-к за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 листопада 2019 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та мешканку АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.296 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 листопада 2019 року ОСОБА_7 обвинувачується у тому, 23.03.2014 у період часу з 17-00 год. до 18-00 год. в м. Суми по вул. Веретинівська, у групі з ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 безпідставно, з хуліганських спонукань, діючи зухвало, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, діючи умисно, спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що 23.03.2014 у період часу з 17-00 год. до 18-00 год. в м. Суми по вул. Веретинівська, не доїжджаючи до зупинки громадського транспорту «Версаль», у районі сміттєвих баків, у групі з ОСОБА_7 безпідставно, з хуліганських спонукань, діючи зухвало, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, діючи умисно, спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_14 , які згідно висновку експерта № 483 від 24.04.2014 р. є легкими тілесними ушкодженнями.

Такі дії обвинувачених кваліфіковано за ч.ч.2,3 ст.296 КК України.

В ході судового розгляду захисник обвинувачених ОСОБА_10 звернулася з клопотанням про звільнення обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 листопада 2019 року клопотання захисника ОСОБА_10 задоволено та звільнено ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.ч.2, 3 ст.296 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Суд своє рішення мотивував тим, що інкриміновані злочини, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, обвинувачені вчинили 23.03.2014, тому на момент судового розгляду минули строки, передбачені п.3 ч.1 ст.49 КК України, що є підставою для їх звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Не погодившись з ухвалою суду, потерпіла ОСОБА_6 звернулася з апеляційною скаргою, в якій порушує питання скасування ухвали суду першої інстанції з призначенням нового розгляду кримінального провадження по суті пред`явленого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачення в суді першої інстанції.

На думку апелянта, оскаржуване судове рішення є незаконним та необгрунтованим, з огляду на порушення судом норм кримінального процесуального закону при його постановленні. Так, за твердженнями апелянта, суд першої інстанції, звільняючи обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, які свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів до звернення з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності не визнали, в порушення п.3 ч.1 ст.49 КК України, ст.370 КПК України не встановив їх винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.296 КК України на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Також вказує на порушення судом загальних засад кримінального провадження, зокрема, верховенства права, законності, рівності перед законом і судом та розумності строків розгляду, що на думку потерпілої, призвело до нівелювання принципу невідворотності покарання. При цьому зазначає, що обвинувачені не відшкодували заподіяної їй злочином матеріальної та моральної шкоди, а суд першої інстанції в резолютивній частині ухвали не вирішив долю поданого нею під час досудового розслідування даного кримінального провадження цивільного позову, позбавивши її права на звернення з таким позовом в порядку цивільного судочинства.

Вказує також і на допущені судом першої інстанції порушення вимог ч.1 ст.325 КПК України, зважаючи на те, що суд не повідомив її про час і місце судового засідання, яке відбулося 06.11.2019. На переконання апелянта, не була повідомлена про вказане судове засідання її представник ОСОБА_15 . Серед іншого, зазначає, що оскаржувану ухвалу було постановлено без фактичної присутності зазначених в ній учасників кримінального провадження.

До початку апеляційного розгляду від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_16 надійшли заперечення, за змістом яких вважає ухвалу суду законною та обгрунтованою, а тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 без задоволення.

В судове засідання не з`явилася потерпіла ОСОБА_6 . Про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.к.п.263, т.3). Клопотання про відкладення судового розгляду від потерпілої не надходили.

Від обвинуваченої ОСОБА_7 надійшла письмова заява, за змістом якої просила проводити розгляд матеріалів даного кримінального провадження у її відсутність, проти задоволення апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_6 заперечувала.

За таких обставин, колегія суддів, вважає за можливе розглянути матеріали кримінального провадження за апеляційної скаргою потерпілої ОСОБА_6 у її відсутність та відсутність обвинуваченої ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскаржуваного судового рішення, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_10 , які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_9 , яка підтримала подану потерпілою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з вимог апеляційної скарги потерпіла ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.11.2019, якою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.ч.2, 3 ст.296 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

За змістом доводів поданої апеляційної скарги потерпіла ОСОБА_6 , серед іншого, вказувала на допущені судом першої інстанції порушення загальних засад кримінального провадження, зокрема, верховенства права, законності, рівності перед законом і судом та розумності строків розгляду, що на думку потерпілої, призвело до нівелювання принципу невідворотності покарання, не відшкодування заподіяної їй злочином матеріальної та моральної шкоди, до того ж суд, закриваючи провадження відносно обвинувачених у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України жодним чином не зазначив про рішення прийняте судом по заявленому нею цивільному позову про стягнення матеріальної та моральної шкоди, позбавивши її права на звернення з таким позовом в порядку цивільного судочинства.

Крім цього, в поданій апеляційній скарзі звертає увагу на те, що не була повідомлена про дату та час судового засідання, призначеного на 06.11.2019, під час якого відбувся розгляд клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 про звільнення її підзахисних від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за вчинення інкримінованих їм кримінальних правопорушень на підставі ст.49 КК України, оскільки дані злочини відносять до злочинів середньої тяжкості і з моменту їх вчинення з березня 2014 року і на час судового розгляду закінчилися строки давності.

Дослідивши матеріали кримінального провадження в своїй сукупності, а також, вказані апелянтом доводи, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів кримінального провадження у вересні 2014 року до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001407 від 25.03.2014 за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.296 КК України, ОСОБА_12 за ч.2 ст.296 КК України разом з цивільним позовом потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_14 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином (а.к.п.20-21, т.1).

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.09.2014 дане кримінальне провадження було призначено до судового розгляду (а.к.п.21, т.1), який неодноразово відкладався.

11.10.2017 від потерпілої ОСОБА_6 надійшла заява, за змістом якої просила проводити подальший розгляд матеріалів даного кримінального провадження за участю її представника ОСОБА_15 (а.к.п.242, т.2).

07.10.2019 від захисника ОСОБА_10 надійшло письмове клопотання про звільнення обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.296 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження відносно обвинуваченої за ч.2 ст.296 КК України ОСОБА_12 на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, розгляд якого відбувся в судовому засіданні 06.11.2019 за участю обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , прокурора ОСОБА_17 та представника потерпілої ОСОБА_15 (а.к.п.186, т.3).

Оскаржуваною ухвалою від 08.11.2019 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.296 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито.

При цьому, судом першої інстанції не було вирішено долю цивільних позовів потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_14 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, пред`явлених в кримінальному провадженні в порядку ст.128 КПК України.

Відповідно до положень ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.ст.8, 9 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

Обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства в процесі судового розгляду.

Законодавець передбачив у кримінальному процесуальному законі відповідні правові інститути, зокрема: оскарження прийнятих рішень, їх скасування та зміну, що, у свою чергу, є гарантіями дотримання засади законності, оскільки дають змогу своєчасно виправити допущені порушення норм процесуального і матеріального права.

Порушення, які перешкоджають суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження і постановити судове рішення, яке відповідає вимогам, встановленим КПК України, визнаються істотними та тягнуть за собою його зміну або скасування.

За змістом ч.3 ст.56 КПК України під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право бути завчасно повідомлений про час і місце судового розгляду.

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення ЄСПЛ від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», №29082/95, п. 47).

Колегія суддів зазначає, що право потерпілого бути завчасно повідомленим про час і місце судового розгляду, є невід`ємною складовою справедливого судового розгляду.

З огляду на тривалий розгляд матеріалів даного кримінального провадження, наявність цивільних позовів потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_14 , враховуючи, що сторона захисту звернулася з клопотання про звільнення обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, і таке звільнення особи відповідно до ст.ст.285-286 КПК України за наявності підстав, передбачених 49 КК України є обов`язком суду, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції з метою дотримання прав потерпілих у даному кримінальному провадженні, маючи можливість, повинен був повідомити їх про час і місце судового розгляду.

До того ж, як вбачається з резолютивної частини оскаржуваної ухвали, як вірно зазначає в поданій апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_6 , судом першої інстанції не було вирішено долю її цивільного позову, не вирішено цивільний позов і потерпілої ОСОБА_14 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

При цьому, права потерпілого у кримінальному судочинстві, зокрема право на відшкодування заподіяної злочином шкоди шляхом заявлення та вирішення цивільного позову не можуть бути обмежені чи порушені через закінчення строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.409 КПК України, підставою для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції, серед іншого, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів дійшла висновку, що встановлені у даному кримінальному провадженні порушення є істотними в розумінні ч.1 ст.412 КПК України, а тому, у відповідності до ст.7, ч.6 ст.9, ст.412, ст.415 КПК України ухвала Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.11.2019 підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження направленню до суду першої інстанції на новий судовий розгляд

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 листопада 2019 року, якою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.296 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності скасувати у зв`язку з істотним порушення вимог кримінального процесуального закону.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4