Справа № 755/578/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2021 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , користувача автомобілем ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 06.01.2021, розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Прокурор Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

В обґрунтуванні клопотання прокурор посилається на те, що підрозділом дізнання Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції України в місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000067 від 06.01.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, 06.01.2021, надійшов рапорт від інспекторів УПП у м. Києві ДПП 06.01.2021 у складі екіпажу «Рубін-1201» близько 03 год 00 хв, за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого було виявлено транспортний засіб «Honda CR-V» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , водій якого став учасником дорожньо-транспортної пригоди; за кермом знаходилась ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , В ході проведення поверхневої перевірки згідно з ЗУ «Про Національну поліцію» в авто було виявлено п`ять поліетиленових зіп-пакетів з білою порошкоподібною речовиною та згорток фольги з білою порошкоподібною речовиною. На місце було викликано ДОГ 69 для подальшого розбору. Приїхавши на місце виклику було виявлено транспортний засіб «Honda CR-V» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ..

Так, 06.01.2021 в період часу з 05 год 00 хв, до 05 год 18 хв, за адресою: АДРЕСА_1 , було проведення обшук вказаного транспортного засобу із салону автомобіля, а саме з передніх лівих дверей, виявлено та вилучено 2 поліетиленові пакети з порошкоподібною речовиною, які в подальшому було поміщено до спеціального пакету SUD1147870; з салону даного транспортного засобу, а саме з-під переднього сидіння, було виявлено та вилучено: 3 поліетиленові пакети з порошкоподібною речовиною, які в подальшому було поміщено до спеціального пакету SUD1147869; згорток фольги з порошкоподібною речовиною, який в подальшому було поміщено до спеціального пакету SUD1147865.

У подальшому ОСОБА_4 надала свідоцтво про реєстрацію транпортного засобу серії НОМЕР_3 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 на авто марки «Honda», д.н.з. НОМЕР_1 , а також ключі від даного транспортного засобу, які були вилучені до спеціального пакету EXPO125006. Безпосередньо сам транспортний засіб «Honda CR-V» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , було вилучено та поміщено на штраф майданчик за адресою: м. Київ, вул. Канальна 1, який було опечатано печатками «Для пакетів» Дніпровського УП ГУНП у м. Києві з підписами понятих.

Безпосередньо сам транспортний засіб «Honda CR-V» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , було вилучено та поміщено на штраф майданчик за адресою: АДРЕСА_2 , який було опечатано печатками «Для пакетів» Дніпровського УП ГУНП у м. Києві з підписами понятих.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявлене клопотання підтримав, вказав, що майно на яке в клопотанні просить накласти арешт визнано речовим доказом. Метою арешту є збереження речових доказів, що відповідає ст. 98, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України.

У судовому засіданні користувач транспортним засобом «Honda CR-V» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання, просила автомобіль не вилучати.

Дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, вважаю за необхідне відмовити у задоволені клопотання, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним з заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

З положень ч. 1 ст. 170 КПК України слідує, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як вбачається з матеріалів провадження, прокурор Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 , звертаючись до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, привів лише положення ч. ч. 1, 2, 3, 11 ст. 170 та ст. 131 КПК України і вказав, що у зв`язку з викладеним виникла необхідність у накладенні арешту на майно, вилучене за результатами проведення невідкладного обшуку транспортного засобу з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України належить до категорії кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, то цивільний позов у даному кримінальному провадженні не може бути заявлено, а такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна не може бути застосовано.

Слідчим суддею також встановлено, що власником транспортного засобу «Honda», д.н.з. НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ОСОБА_6 , тобто третя особа, а не особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 300 КПК України для досудового розслідування кримінальних проступків дозволяється виконувати всі слідчі (розшукові) дії, передбачені цим Кодексом, та негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені частиною другою статті 264 та статтею 268 цього Кодексу, а також відбирати пояснення для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку, проводити медичне освідування, отримувати висновок спеціаліста, що має відповідати вимогам до висновку експерта, знімати показання технічних приладів і технічних засобів у провадженнях щодо вчинення кримінальних проступків, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, вилучати знаряддя і засоби вчинення кримінального проступку, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку, або які виявлені під час затримання особи, особистого огляду або огляду речей, до внесення відомостей про кримінальний проступок до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України слідчий суддя звертає увагу, що відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170 - 173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя