Справа № 163/2098/20
Провадження № 1-кп/163/128/20
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000075 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , що проживає по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, середньої освіти, вдівця, водія ТОВ "Магістраль транс", раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він біля 14:45 години 14.02.2020 року, перебуваючи в салоні службового поліцейського автомобіля "Ісузу", номерний знак НОМЕР_1 , під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.122 КУпАП та винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення в цій справі за порушення вимог п.п.15.9, 15.10 Правил дорожнього руху, запропонував і, будучи попереджений про кримінальну відповідальність, надав неправомірну вигоду в розмірі 100 гривень поліцейському Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 за те, щоб поліцейський не проводив розгляд справи і не виносив постанову про накладення адміністративного стягнення. Від одержання неправомірної вигоди поліцейський відмовився і повідомив про такий факт по телефону на лінію 102.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.369 КК України.

У суд обвинувальний акт надійшов з угодою між обвинуваченим та начальником Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури про визнання винуватості.

Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованого йому злочину за фактичними обставинами в межах оголошеної підозри.

При відсутності обтяжуючих покарання обставин сторони погодили визнати пом`якшуючими обставинами щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, перше притягнення до кримінальної відповідальності.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.1 ст.369 КК України у вигляді 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в підготовчому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, на момент ухвалення вироку віднесений до категорії нетяжких злочинів. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.369 КК України в редакції КК України на момент вчинення злочину.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Про це заявили в судовому засіданні обвинувачений та його захисник. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.

Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

В підготовчому засіданні прокурор вважав за необхідне затвердити угоду, обвинувачений, його захисник проти цього не заперечили і погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Готівкові кошти як речові докази слід конфіскувати в порядку ст.ст.961, 962 КК України; оптичний диск з відео-файлами слід залишити при справі.

Судові витрати згідно із ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовано, клопотання про застосування такого заходу не заявлено.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 07.07.2020 року у кримінальному провадженні № 0000075, укладену начальником Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, і за цим законом призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Речові докази: оптичний диск, що зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах провадження, знявши накладений ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 18.02.2020 року арешт;

готівкові кошти купюру номіналом 100 гривень серії МВ 5154037, яка зберігається у відділенні ПАТ КБ "Приватбанк" (проспект Відродження 1, місто Луцьк), конфіскувати в дохід держави в порядку ст.ст.961, 962 КК України, знявши накладений ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 18.02.2020 року арешт.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 копійок судових витрат на проведення технічної експертизи документа.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1