Ухвала
Іменем України
16 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 644/1709/16-к
провадження № 51-6019ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 18 липня 2017 року,
встановив:
Зі змісту касаційної скарги убачається, що засуджений не погоджується з вказаними судовими рішеннями та просить про їх перегляд у касаційному порядку, попередньо поновивши йому строк на касаційне оскарження.
Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, суд дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, засуджений ОСОБА_4 18 серпня 2017 року отримав копію оскаржуваної ухвали апеляційного суду від 18 липня 2017 року. При цьому до суду касаційної інстанції він звернувся 06 грудня 2020 року, тобто із суттєвим пропуском трьохмісячного строку на оскарження вказаного судового рішення, що ним не заперечується з огляду на його прохання про поновлення вказаного строку.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними.
В обґрунтування поважності пропуску зазначеного строку засуджений посилається на свої хвороби, які завадили йому вчасно звернутися до суду із касаційною скаргою.
Однак, жодних доказів на підтвердження своїх доводів засуджений до касаційної скарги не додає.
Крім того, слід зазначити, що у разі необхідності засуджений для підготовки і написання касаційної скарги міг скористатися послугами захисника, чого не зробив.
Таким чином, враховуючи те, що жодних об`єктивних причин пропуску строку, які б касаційний суд міг визнати поважними, у касаційній скарзі засудженим не наведено, підстав для поновлення йому строку на касаційне оскарження вищезазначених судових рішень колегія суддів не вбачає.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 429 КПК України у випадку, якщо касаційна скарга подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення касаційна скарга повертається.
У зв`язку з вищезазначеним, касаційну скаргу слід повернути засудженому з усіма доданими до неї матеріалами.
Враховуючи наведене, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 в поновленні строку на касаційне оскарження вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова

від 22 червня 2016 року та ухвали Апеляційного суду Харківської області

від 18 липня 2017 року щодо нього.
Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 18 липня 2017 року щодо нього з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3