Справа № 638/5181/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2020 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції кримінальне провадження №0000777 від 22.02.2020 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Полтавської області, Кременчуцького району, с. Ялинці, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одружений, є малолітня дитина 2007 р.н., за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: 29.03.2004 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 21 січня 2005 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України з застосуванням ст.69 КК України до штрафу в сумі 1700 грн.; 03 липня 2009 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст.309, ч.1 ст.389 КК України до 2 років обмеження волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік; 29 квітня 2010 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст.122 КК України, на підставі ст.71 КК України до 3 років обмеження волі та штрафу сумі 1700 грн.; 24 березня 2011 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст.122, ч.2 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, на підставі ст.ст.71,72 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі та штрафу в сумі 1700 грн.; 27 грудня 2012 року Ленінським районним судом міста Полтави за ст.391 КК України на підставі ст.71 КК України до 1 року і 1 місяця позбавлення волі, звільненого 15 листопада 2013 року по відбуттю строку покарання; 18 березня 2016 року Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки; 18.09.2017 року засуджений Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 121 до 6 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі;
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
встановив:
18.09.2017 року ОСОБА_4 засуджено Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 70 КК України, до 7 років позбавлення волі та направлено для відбування покарання до ДУ «Олексіївська виправна колонія №25», яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Цезаря Кюї, б. 44.
22.02.2020 року приблизно о 07.10 год. Засуджений ОСОБА_4 знаходився в харчовій кімнаті відділення СПС №12 ДУ «Олексіївська виправна колонія №25», яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Цезаря Кюї, б. 44. Перебуваючи у зазначеному приміщенні ОСОБА_4 підійшов до столу, за яким сидів засуджений ОСОБА_5 , де між ними на ґрунті особистих неприязних відносин виник словесний конфлікт. В ході конфлікту ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Реалізуючи свій намір, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 , який в цей час сидів за столом та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно кулаком правої руки наніс ОСОБА_5 один удар в область лівої брови.
В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №09-1216/20 від 30.03.2020 року, потерпілому ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження за ступенем тяжкості: садна, підшкірна гематома в ділянці лівої надбрівної дуги викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю. Погоджується з його правовою кваліфікацією. Шкодує про вчинене та щиро розкаюється.
Потерпілий подав заяву про розгляд справи за його відсутності, при визначенні покарання покладався на розсуд суду.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ч.3 ст. 349 КПК України суд допитав обвинуваченого, матеріали кримінального провадження та дійшов до переконання, що вина обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України знайшла своє підтвердження повністю в судовому засіданні.
Вирішуючи питання про призначення покарання суд керуючись загальними засадами призначення покарання закріпленими в ст. 65 КК України через які реалізовано принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на досягнення мети покарання пов`язаної з виправленням засудженого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів (ст. 50 КК України).
ОСОБА_4 не одружений, неодноразово судимий, на диспансерному обліку у лікаря психіатра чи нарколога не знаходиться.
Як обставину, що пом`якшує покарання суд враховує щире каяття, так як підсудним усвідомлено та критично оцінено свою протиправну поведінку, а також активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує є рецидив злочинів.
Суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності злочину, вчиненого ОСОБА_4 , який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Таким чином суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети покарання, призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції, визначеної за вчинені ним злочини у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тобто, буде пропорційним легітимній цілі, яка переслідується таким покаранням. Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті чи звільнення підсудного від покарання чи його відбування, судом не встановлено.
При цьому призначаючи покарання суд враховує, що ОСОБА_4 вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18.09.2017 року за ч. 1 ст. 121 до 6 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань призначених за даним вироком і за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26.08.2016 року до відбуття 7 років позбавлення волі.
Згідно довідки виданої Начальником відділу по контролю за виконанням судових рішень державної установи «Олексіївська виправна колонія №2» виданої 21.07.2020 року, станом на 21.07.2020 року невідбутий строк покарання ОСОБА_4 08 місяців.
Таким чином призначаючи остаточне покарання суд застосовує ст. 71 КК України та до покарання, призначеного за даним вироком слід повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому за правилами ст. 72 КК України менш суворий вид покарання, визначений ОСОБА_4 за даним вироком слід перевести в більш суворий.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов потерпілим не заявлено.
Речові докази по справі сторонами не надавалися.
Керуючись статтями 100, 337, 349, 368-370, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.
Відповідно до ст. 72 КК України, менш суворий вид покарання перевести в більш суворий вид, виходячи з того, що одному дню позбавлення волі відповідає вісім годин громадських робіт, тобто призначене ОСОБА_4 , 31.07.1984 покарання у вигляді 200 (двісті) годин громадських робіт відповідає 25 (двадцять п`ять ) днів позбавлення волі.
На підставі статті 71 Кримінального кодексу України призначити ОСОБА_4 , покарання за сукупністю вироків та до призначеного і переведеного в більш суворий вид, покарання призначеного за новим вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18.09.2017 року, остаточно призначивши покарання у вигляді позбавлення волі строком 8 місяців 25 днів.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 21.07.2020 року.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя