печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання прокурора другого Відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управлінням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національної поліції України та органами, які ведуть боротьбу організованого та транснаціональною діяльністю Офісу генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000947 від 09.10.2019, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

02.09.2020 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора другого Відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управлінням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національної поліції України та органами, які ведуть боротьбу організованого та транснаціональною діяльністю Офісу генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000947 від 09.10.2019, про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

04 вересня 2020 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, прокурором було подане клопотання про розгляд клопотання у його відсутність, також, слідчий у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.
Офісом Генерального прокурора здійснюється нагляд за додержанням законів у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000947 від 09.10.2019 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ліквідатор ТОВ «АТЛ» ОСОБА_4 під час здійснення процедури банкрутства, зловживаючи службовим становищем, заволодів нерухомим майном вказаної юридичної особи, яке перебуває під заставою у Товариства «Хандлопекс» та АТ «ВТБ Банк».

Одночасно встановлено, що 01.06.2010 між ТОВ «АТЛ» та АТ «ВТБ БАНК» укладено кредитний договір № 4, згідно якого ТОВ «АТЛ» отримало кредитні кошти у сумі 103 млн. грн. Станом на сьогоднішній день отримані кредитні кошти ТОВ «АТЛ» повернуті до банківської установи не були а сума заборгованості складає 272 млн. грн.

Окрім цього встановлено, що між ТОВ «АТЛ» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договори кредитів ВКЛ-2005191 від 30.11.2010 та № ВКЛ- 2005191/1 від 25.03.2011. Станом на сьогоднішній день отримані кредитні кошти ТОВ «АТЛ» повернуті до банківської установи не були а сума заборгованості складає 572 млн. грн.

Так, відповідно до висновку за результатом перевірки операцій з кредитування ТОВ «АТЛ» за кредитним договором № 4 від 01.06.2010, встановлено наступне:

1. Приймаючи рішення про кредитування ТОВ «АТЛ», кредитний комітет АТ «ВТБ «Банк» у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та правління банку не встановили:

- якими власними коштами забезпечена група компаній;

- реальний стан кредитної та кредиторської заборгованості;

- наявні оборотні активи, реалізація яких забезпечить формування грошового потоку необхідного та достатнього для обслуговування боргових зобов`язань.

2. Розрахункові показники забезпечення зобов`язань ТОВ «АТЛ» всіма його активами та рентабельність станом на дату отримання кредиту у АТ «ВТБ «Банк», свідчать про наявність ознак фіктивного банкрутства.

3. Збитки АТ «ВТБ «Банк» від кредитування ТОВ «АТЛ» за договором № 4 від 01.06.2010, склали:

- 77713117,18 гривень збитку від втрати активу (сума неповернутого кредиту);

- 8712171,36 гривень збитку від недоотриманого доходу (сума несплачених відсотків та користування кредитними коштами).

У свою чергу службові особи ТОВ «АТЛ» з метою приховання слідів вчинення кримінальних правопорушень ініціювали процедуру банкрутства юридичної особи.

З метою пошуку шляхів доведення до банкрутства ТОВ «АТЛ», службові особи вказаної юридичної особи розробили злочинний план виводу основних засобів, заниження їх фактурної вартості та передачі заставного майна іншій юридичній особі, а саме ТОВ «АТЛ - АВТОСЕРВІС» (код 39696432).

Таким чином є достатньо підстав вважати, що колишні члени кредитного комітету АТ «ВТБ «Банк» діючи спільно із службовими особами ТОВ «АТЛ», ТОВ «АТЛ Автосервіс» та іншими невстановленими на теперішній час особами, користуючись службовими становищем заволоділи грошовими коштами АТ «ВТБ «Банк» в особливо великих розмірах, тобто вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України.

Крім того, отриманими в ході досудового розслідування відомостями встановлено, що організатором вищевказаної протиправної схеми ОСОБА_11 наразі залучено ТОВ «ФК «Форін» з метою ухилення від кримінальної відповідальності та неповернення кредитних коштів.

Так, 02.07.2020 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб через систему «Прозоро» був реалізований лот GL18N18481 на користь ТОВ «ФК «Форінт» за ціною продажу 10 468 979, 64 грн., що майже у 85 разів менше ніж сума заборгованості за двома кредитними договорами ТОВ «АТЛ» укладеними із АТ «ВТБ Банк» та ПАТ «Дельта Банк».

Після підписання 29.07.2020 між АТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Форінт» договору купівлі-продажу права вимоги за кредитним договором № 4 від 01.06.2010 ТОВ «АТЛ» має змогу ухилятись від виконання взятих перед банківськими установами зобов`язань, тобто державним інтересам завдано збитків в особливо великих розмірах.

Зважаючи на вищевикладене, матеріали кредитної справи за кредитним договором № 4 від 01.06.2010 та усі інші договори укладені в його забезпечення, де позичальником виступає ТОВ «АТЛ» - зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

21.08.2020 матеріали кредитної справи за кредитним договором № 4 від 01.06.2010 та усі інші договори укладені в його забезпечення, де позичальником виступає ТОВ «АТЛ» - визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000947, оскільки зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор вказує, що з метою збереження речових доказів та попередження їх знищення, пошкодження або приховування виникла необхідність в арешті майна.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: забезпечення речових доказів.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, слідчим суддею встановлено, що 21.08.2020 матеріали кредитної справи за кредитним договором № 4 від 01.06.2010 та усі інші договори укладені в його забезпечення, де позичальником виступає ТОВ «АТЛ» - визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000947, оскільки зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Прокурором доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора другого Відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управлінням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національної поліції України та органами, які ведуть боротьбу організованого та транснаціональною діяльністю Офісу генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000947 від 09.10.2019, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на матеріали кредитної справи за кредитним договором № 4 від 01.06.2010 та усі інші договори укладені в його забезпечення, де позичальником виступає

ТОВ «АТЛ» (код ЄРДПОУ 14359319), шляхом заборони ТОВ «ФК «Форінт» (код ЄРДПОУ 40658146) відчуження (перепустку права вимоги шляхом укладення договорів купівлі-продажу), розпорядження та користування вказаними кредитним договором (правом вимоги).

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1