Справа № 216/4900/20
Провадження № 1-кс/216/2824/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2020 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника - адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на рішення слідчого про підозру у кримінальному провадженні № 0001438 від 24 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, пп. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20 листопада 2020 року адвокат ОСОБА_3 звернувся в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 до слідчого судді з указаною скаргою, яку мотивував таким. Слідчим відділом Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001438 від 24 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, пп. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

24 серпня 2020 року слідчою СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 було складено та вручено ОСОБА_4 письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, пп. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

У вказаному повідомленні про підозру зазначено, що 23.08.2020 року у вечірній час ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні кухні будинку АДРЕСА_1 , спільно з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також ОСОБА_10 вживали спиртні напої. Під час їх вживання приблизно о 22:30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, спрямованим на заподіяння смерті більше ніж двом особам, способом небезпечним для життя багатьох осіб, умисно кинув у приміщенні кухні даного будинку, де в цей час перебували вищевказані особи, предмет, схожий на гранату типу «РГД-5», який мав при собі, внаслідок чого відбувся вибух, в результаті якого:

- потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді вибухової травми: осколкові поранення середньої третини лівого стегна, лівої голені, стороннє металеве тіло середньої третини стегна;

- потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді вибухової травми: осколкові поранення живота та нижніх кінцівок;

- потерпілий ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді вибухово-осколкового непроникаючого поранення, чужорідних тіл в поперековій ділянці праворуч, обох нижніх кінцівок;

- потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді вибухової травми: осколкові поранення задньої поверхні правого стегна зліва та нижніх кінцівок.

Свої злочинні дії, спрямовані на вбивство більше двох осіб, способом, небезпечним для життя багатьох осіб, ОСОБА_4 не довів до кінця з причин, що не належали від його волі, у зв`язку з тим, що підірваний ним предмет, схожий на гранату «РГД-5», у результаті вибуху не спричинив потерпілим ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 небезпечних для життя тілесних ушкоджень, так як останні, а також ОСОБА_10 , побачивши кинуту ОСОБА_4 гранату, встигли частково сховатись за предмети меблів у будинку та в подальшому своєчасно звернулись за медичною допомогою.

Захисник вважає, що таке повідомлення про підозру підлягає скасуванню через істотні порушення КПК України, а саме: це повідомлення не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення, вказана в ньому інформація безпідставна та необґрунтована, підозра повідомлена без достатніх доказів.

У матеріалах кримінального провадження як на момент повідомлення про підозру, так і на цей час відсутні достатні докази для підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину.

Згідно з показаннями ОСОБА_4 жодних конфліктів між ним та іншими присутніми в той момент і до того не було, всі вони між собою є товаришами. Крім того, ніяких предметів, схожих на бойову гранату, або бойову гранату ОСОБА_4 з собою не приносив і ніколи в житті не тримав у руках. На момент вибуху він перебував біля столу, за яким вони їли та вживали спиртні напої, що підтверджується наявним в останнього вогнепальним пораненням лівої гомілки.

Разом з тим показання свідків і потерпілих, з якими в момент вибуху перебував і сам ОСОБА_4 , суттєво різняться та жоден з них не вказував на останнього як на того, хто кинув гранату. Також свідок ОСОБА_7 зазначив, що до приміщення кімнати з вулиці залетіла спочатку чека від гранати, а потім і сама граната. Однак указане не відповідає дійсності, оскільки відповідно до протоколу огляду місця події кільце з чекою перебувало на столі, за яким всі сиділи до вибуху.

Водночас за висновком експерта від 19 вересня 2020 року на наданих на дослідження запобіжному важелі та кільці з чекою не містяться генетичні ознаки букального епітелію ОСОБА_4 .

Все вказане вище підтверджує правдивість наданих ОСОБА_4 показань як при його затриманні, так і при допиті як підозрюваного, та свідчить про відсутність доказів для пред`явлення обґрунтованої підозри останньому, врученої йому 24 серпня 2020 року.

Посилаючись на викладене, захисник просив скасувати повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, пп. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України, та зобов`язати слідчого вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей від 24 серпня 2020 року про дату та час указаного повідомлення ОСОБА_4 про підозру.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 подану скаргу підтримав і просив задовольнити з наведених у ній підстав.

Слідчий ОСОБА_13 у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду скарги повідомлений належним чином, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подав.

За таких обставин слідчий суддя, з`ясувавши думку скаржника, відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України визнав за можливе здійснити розгляд скарги за відсутності слідчого.

Заслухавши пояснення захисника, вивчивши скаргу й додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Частиною 1 ст. 42 КПК України визначено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення.

Відповідно до положень ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором та має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Частинами 1, 2 ст. 278 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

З огляду на наведені норми процесуального закону підставами для скасування повідомлення про підозру або визнання особи такою, що не набула статусу підозрюваного, є порушення визначеного порядку здійснення повідомлення про підозру та/або відсутність у повідомленні обов`язкових для такого рішення елементів (невідповідність за змістом).

Під час розгляду скарги встановлено, що слідчим СВ Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001438 від 24 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, пп. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

23 серпня 2020 року в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, пп. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

24 серпня 2020 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, пп. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України, за ознаками закінченого замаху, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на вчинення умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті двох або більше осіб, вчиненим способом небезпечним для життя багатьох осіб, не доведеного до кінця з причин, які не залежали від його волі.

Оцінюючи зміст оскаржуваного повідомлення про підозру, слідчий суддя дійшов висновку про його відповідність наведеним вище вимогам закону, зважаючи на таке: це повідомлення складено слідчим за погодженням із прокурором; у ньому зазначено прізвище та посаду слідчого, який здійснював повідомлення; анкетні відомості (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) особи, якій повідомлено про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статей закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , які були відомі органу досудового розслідування на момент повідомлення останньому про підозру в його вчиненні. Водночас указане повідомлення містить підпис слідчого, який здійснив повідомлення, і підпис прокурора, який його погодив, а також відомості про оголошення та роз`яснення підозрюваному його прав і вручення відповідної пам`ятки. При цьому повідомлення про підозру вручено слідчим 24 серпня 2020 року ОСОБА_4 особисто та в присутності його захисника ОСОБА_3 , що підтверджується відповідними підписами останніх.

Таким чином, оскаржуване повідомлення слідчого від 24 серпня 2020 року про підозру ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, пп. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України, за своєю формою та змістом у цілому відповідає вимогам ст. 277 КПК України, а його вручення ОСОБА_4 - відбулось із дотриманням вимог ст. 278 КПК України та в присутності захисника - адвоката ОСОБА_3 .

Отже, за встановлених обставин слідчий суддя вважає, що слідчим дотримано вимоги КПК України при складенні та врученні ОСОБА_4 письмового повідомлення про підозру.

При цьому слідчий суддя бере до уваги, що встановлені вище обставини щодо змісту повідомлення та порядку його вручення захисником не заперечуються.

Стосовно доводів скарги про необґрунтованість такого рішення слідчого через відсутність у матеріалах кримінального провадження достатніх доказів в обґрунтування повідомленої ОСОБА_4 підозри, слід зазначити таке.

Частина 1 ст. 277 КПК України не передбачає такої вимоги до змісту повідомлення про підозру як зазначення за його текстом доказів, що підтверджують відповідну підозру у вчинення кримінального правопорушення.

При цьому слідчий суддя враховує, що повідомлення ОСОБА_4 про підозру було здійснено у зв`язку із затриманням останнього на місці вчинення кримінального правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 276 КПК України), а не з підстави наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачена п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України.

Крім того, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення була предметом перевірки та встановлена слідчим суддею при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу, який, оцінивши сукупність і вагомість наявних на тій стадії провадження доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, визнав, що вони підтверджують існування фактів та інформації, які свідчать про те, що підозрюваний міг вчинити це правопорушення.

Такий висновок слідчого судді ґрунтувався на усталеній практиці ЄСПЛ, згідно з якою термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин. При цьому ЄСПЛ зазначає, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування і на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу. При цьому подальше розслідування кримінальної справи повинне підтвердити або розвіяти підозри, що є підставою для затримання.

З огляду на наведене слідчий суддя дійшов висновку про відсутність зазначених вище підстав для скасування рішення слідчого про підозру за викладених у скарзі та встановлених під час її розгляду обставин.

Водночас слідчий суддя зауважує, що наведені захисником аргументи про те, що протягом досудового розслідування (з моменту повідомлення про підозру й до цього часу) не здобуто доказів винуватості підозрюваного, а навпаки підтверджується його непричетність до злочину, в якому його підозрюють за оскарженим повідомленням, то такі обставини (за наявності) є підставою для закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених пунктами 2 чи 3 ч. 1 ст. 284 КПК України (залежно від установленого), а не скасування повідомлення про підозру.

Ураховуючи наведене, слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні скарги захисника ОСОБА_14 на повідомлення ОСОБА_4 про підозру відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 276-279, 303, 304, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на рішення слідчого про підозру у кримінальному провадженні № 0001438 від 24 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, пп. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України, - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений та оголошений 04 грудня 2020 року об 11.25 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1