справа №619/2766/20
провадження №1-в/619/90/20
УХВАЛА
іменем України

12 серпня 2020 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі Харківської області

заяву ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хотинівка Коростенського району Житомирської області, українець, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, розлучений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

20.09.1990 Охтирським районним народним судом Сумської області за ст. 215-3ч.1 КК УРСР до 1 року позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 1 рік, відповідно до вимог ст. 46-1 КК УРСР;

14.05.1991 Тростянецьким районним народним судом Сумської області за ст.140 ч.1, ст. 140 ч.2, 140 ч.3, 17-81 ч.3, 42, 43 КК УРСР до 3 років 3 місяців позбавлення волі з відбуттям покарання у виправно-трудовій колонії загального режиму, з конфіскацією 1/2 частини особистого майна. Звільнений 23.05.1994 з ВК-58 Хмельницької області за відбуттям строку покарання;

31.08.1994 Охтирським міським судом Сумської області за ст. 215-3ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з відбуттям покарання у виправно-трудовій колоній суворого режиму. Звільнений 08.12.1995 з ВК-25 Харківської області за відбуттям строку покарання;

30.04.1996 Тростянецьким районним судом Сумської області за ст. 100, 142 ч.1, ст.17-117ч.1, 140ч.2, 42 КК України до 6 років позбавлення волі з відбуттям покарання у виправно-трудовій колонії суворого режиму з конфіскацією 1/2 частини особистого майна. Звільнений 03.08.2001 з ВК-43 Харківської області за постановою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 02.08.2001 на підставі ст. 5 Закону України від 05.07.2001 «Про амністію» на невідбутий строк;

07.08.2002 Золочівським місцевим судом Харківської області за ст. 185ч.2,ст.. 153 ч.1, ст.186ч.2, 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 23.12.2006 з ВК- 56 Сумської області за відбуттям строку покарання;

20.06.2007 Гадяцьким районним судом Полтавської області за ст. 187 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини особистого майна. Ухвалою від 31.08.2007 колегії суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області вирок змінено: дії ОСОБА_5 перекваліфіковано з ч.2 ст. 187 КК України на ч.1 ст. 187 КК України і призначено за цією статтею покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини особистого майна. В решті вирок залишено без змін. Звільнений 14.11.2011 з ВК-109 Харківської області умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 6 днів за постановою від 04.11.2011 Дергачівського районного суду Харківської області, відповідно до вимог ст. 81 КК України;

30.01.2013 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ст.152 ч.2, 186ч.2, 70ч.1 КК України до 6 років позбавлення волі. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 листопада 2015 року невідбуту частину покарання у виді 2 років 9 місяців 25 днів позбавлення волі замінено більш м`яким покаранням - обмеженням волі на 2 роки 9 місяців 25 днів, відповідно до вимог ст. 82 КК України. Ухвалою від 05.04.2016 Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, керуючись ст. ст. 7, 9, 537, 539 КПК України на підставі Закону України «Про внесення зміни до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку заліку судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання» № 838-УІІІ від 26.11.2015 зараховано ОСОБА_5 в строк покарання, призначеного вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30.01.2013, строк попереднього ув`язнення з 21 вересня 2012 року по 04 квітня 2013 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Звільнений 20.01.2017 з ВЦ-108 Житомирської області умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 22 дні ухвалою від 12.01.2017 Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, відповідно до вимог ст. 81 КК України;

Засуджений 15.05.2017 Валківським районним судом Харківської області за ст. 187 ч.1, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 в період з 05.03.2017 по 15.05.2017 із розрахунку один день перебування в Харківській установі виконання покарань (№ 27) за два дні відбування покарання.

«про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання» ,

встановив
Згідно вироку Валківського райсуду Харківської області від 15.05.2017 ОСОБА_5 засуджений за ст. 187 ч.1,71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 в період з 05.03.2017 по 15.05.2017 із розрахунку один день перебування в Харківській установі виконання покарань (№ 27) за два дні відбування покарання.

До суду надійшла заява засудженого ОСОБА_5 щодо умовно-дострокового звільнення на підставі ст. 81 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України …питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно ч.5 ст. 539 КПК України у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення заяви щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 , вказавши суду що засуджений не довів своє виправлення.

Представник адміністрації Дергачівської ВК №109 ОСОБА_6 просив вирішити клопотання на розсуд суду, охарактеризував засудженого з позитивної сторони, вказав суду, що засуджений не має стягнень, за сумлінну поведінку і ставлення до праці має заохочення, дотримується правомірних та ввічливих відносинах з персоналом установи, тільки став на шлях виправлення, але комісія адміністрації ДУ «Дергачіська ВК ( № 109) по розгляду матеріалів на умовно-дострокове звільнення правомірно відмовила ОСОБА_5 в умовно-достроковому звільненні, як особі, що не довела свого виправлення.

Розглянувши матеріали, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вищевказаного клопотання з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України…. до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України… виправлення засудженого процес позитивних змін, який відбувається в його особистості та створюють у нього готовність до правослухняної поведінки.

Пунктами 2, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» зазначено, що прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Отже, виправлення засудженого передбачає такі зміни у його поведінці та особистості, які дають підстави вважати, що він у разі застосування цієї пільги спроможний свідомо дотримуватись соціальних норм життя та не має установок на повернення до злочинної діяльності.

Оцінка ступеню виправлення повинна ґрунтуватися не лише на юридичних критеріях, але й враховувати весь комплекс педагогічних та психологічних аспектів оцінки особистості, які мають підстави вважати, що у засудженого сформувалась соціально визначена самоврегульована поведінка.

Сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеними статтями 67, 130 КВК України, але й те, що засуджений подає позитивний приклад для поведінці інших засуджених.

При цьому, під сумлінною поведінкою слід розуміти зразкове додержання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, безперечне виконання законних вказівок та розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, корисну ініціативу, соціальну активність, участь у вирішенні питань організації навчання, відпочинку, побуту, вплив на виправлення інших засуджених, розвиток корисних соціальних зв`язків, відсутність порушень дисципліни.

Сумлінне ставлення до праці - це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків відповідно до статей 59, 60, 118 КВК України, покращення кількісних та якісних показників роботи, підвищення робітничої кваліфікації, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, суворе дотримання правил техніки безпеки тощо. Сумлінне ставлення до праці передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, участь у вирішенні питань організації праці, відшкодування збитків, заподіяних злочином, та надання матеріальної допомоги сім`ї або виплати аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 відбув понад 3/4 частини строку покарання, характеризується адміністрацією колонії наступним чином: мав 5 заохочень за сумлінну поведінку і ставлення до праці, додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується ввічливих відносин з персоналом установи.

По прибуттю у «Дергачівську виправну колонію (№ 109) з 16.12.2019 по 27.04.2020 працевлаштований на виробничій ділянці ДП «Сільськогосподарське підприємство ДКВС України (109), з 15 червня 2020 року по теперішній час працевлаштований на виробничій ділянці ДП «Сільськогосподарське підприємство ДКВС України (109) ФОП ОСОБА_7 з відрядною формою оплати праці на фактично виконану норму виробітку. До роботи ставився сумлінно, але даних про виконання плану робіт, перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, участі у вирішенні питань організації праці немає.

При цьому за весь час відбуття покарання засуджений не виплатив матеріальну і моральну шкоду потерпілій ОСОБА_8 за виконавчими листами у сумі 1379 грн. згідно вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області і вироку Валківського районного суду Харківської області від 15.05.2017, взагалі не приділяв цій обставині уваги, виконавчі листи взагалі не витребувані із суду установою ВК.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 пояснив, що фактично не згодний з вироком суду у частині призначення покарання, тому направляв апеляційні скарги на вирок суду, які не були задоволені.

При цьому з психологічної характеристики на 2020рік вбачається, що засуджений має флегматичний тип темпераменту, стриманий, спокійний, педантичний, ввічливий та коректний, ставлення до праці позитивне, в змозі проявляти ініціативу та самостійність при подоланні перешкод та труднощів, здатен адаптуватися до життя на волі і сприйняти морально-правові норми суспільства, має позитивні плани на майбутнє. Однак, напередодні психолог 13.09.2019 та 10.03.2020 вказував після бесіди із засудженим, що хоча психологічний стан його і був спокійний, але засуджений потребує постійного контролю, слід впливати на нього через честолюбство і закріплювати позитивні плани на майбутнє, відносини формувати у спокійному руслі. За таких обставин суд вважає висновки психолога у липні 2020 року про доцільність умовно-дострокового звільнення засудженого передчасними з урахуванням призначення по справі наркологічної та психіатричної експертиз відносно підозрюваного.

Участь засудженого ОСОБА_5 в програмах диференційованого виховного впливу фактично не підтвердилася у судовому засіданні, т.я. засуджений до бібліотеки не ходить, у спорті досягнень не має, до церковних установ не звертався, самоосвітою не займається, не зрозуміла його діяльність у програмі «Духовне відродження».

З щоденника індивідуальної роботи із засудженим ОСОБА_5 вбачається, що він тільки «стає на шлях виправлення, зауважень не має».

Тому комісія адміністрації державної установи «Дергачівська ВК (№ 109) по розгляду матеріалів на умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України від 30.09.2019 відмовила ОСОБА_5 у поданні матеріалів на УДО як особі, яка не довела свого виправлення.

Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001 року № 2«Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким», суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_5 належних для себе висновків не зробив та на даний час повністю не визнавав своєї вини, що взагалі ставить під сумнів його виправлення, не довів свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, має стійку тенденцію на систематичне вчинення умисних і тяжких злочинів, раніше неодноразово звільнявся умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі, але знову вчинив умисні тяжкі злочини,а відтак він не може бути умовно-достроково звільнений від відбування покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81 КК України та ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд
ухвалив
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_5 , засудженого вироком Валківського райсуду Харківської області від 15.05.2017 - щодо умовно-дострокового звільнення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачівській районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення. У разі подання прокурором апеляції виконання зазначеної ухвали зупиняється.

Суддя ОСОБА_1