Дата документу 01.10.2020 Справа № 334/4957/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/4957/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/1077/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Запорізької області, Михайлівського району, с. Високе, громадянина України, який має середню освіту, офіційно неодружений, на утриманні дітей не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засуджувався:
06 березня 2008 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 121 КК України на строк 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;
01 грудня 2009 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358 КК України на строк 2 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України поглинуто призначене покарання за вироком Шевченківського районного суду від 06 березня 2008 року. На підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06 березня 2008 року і призначено покарання 5 років 2 місяці позбавлення волі, початок строку відбуття покарання з 25 лютого 2009 року. 11 листопада 2013 року умовно-достроково звільнився, не відбута частина покарання 5 місяців 24 дні,
підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України
за участю прокурора ОСОБА_7
захисника адвоката ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор».

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 07 вересня 2020 року, якою клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0002538 від 05 вересня 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, задоволено та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят днів, до 03 листопада 2020 року з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, а також прокурором та слідчим доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вищевказану ухвалу слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і постановити нову ухвалу, якою обрати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.
В обґрунтування своїх вимог захисник в апеляційній скарзі зазначає, що, на його думку оскаржувана ухвала є необґрунтованою та підлягає скасуванню.
Так, 05 вересня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Згідно із зазначеним повідомленням про підозру, ОСОБА_6 порушив вимоги п.п.12.3, 12.4,12.96 ПДР, що стало причиною даної пригоди.
Відповідно вимог ч.2 ст.177, ч.1 ст.194 КПК України, при обранні запобіжного заходу прокурор повинен довести, а суд встановити наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним інкримінованого правопорушення.
На теперішній час по справі проведено тільки огляд місця пригоди, допитано свідка ОСОБА_10 , оглянуто відеозапис даної ДТП.
Однак, по справі не проведені слідчі експерименти з ОСОБА_6 , свідками по справі, не призначені інженерна - транспортна експертиза технічного стану автомобіля ВАЗ-2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , інженерно-транспортні експертизи з дослідження механізму та обставин ДТП, фототехнічна експертиза відеозапису даної ДТП, судово- медична експертиза відносно пішохода, комплексна медико автотехнічна експертиза.
По суті діям ОСОБА_6 не дана об`єктивна оцінка, не встановлена причина смерті пішохода.
Крім того, в повідомлені про підозру відсутні посилання на обставини, що і у попутному напрямку попереду автомобіля ВАЗ-2108, реєстраційний номер НОМЕР_2 справа рухався легковий автомобіль, із-за якого раптово вийшов чоловік, та те, що подія мала місце в темний час доби.
За таких обставин виключається категоричний довід слідства щодо наявності в дія ОСОБА_6 порушень вимог п.12.3, 12.4, 12.96 ПДР, що знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.
Таким чином, 05 вересня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру, проте, вказана підозра є необґрунтованою з викладених підстав.
Також апелянт зазначає, що всі вказані слідчим в клопотанні ризики носять гіпотетичний характер та нічим ні підтверджені.
Єдиною обставиною, яка дозволяла б обрати ОСОБА_6 запобіжний захід - тримання під вартою, залишається тяжкість вчиненого ним злочину. Однак, згідно зі ст.183 КПК України, одна лише тяжкість вчиненого злочину ні в якій мірі не може слугувати підставою для обрання такого тяжкого запобіжного заходу як тримання під вартою.
Крім того, ОСОБА_6 щиро кається в скоєному; не ухиляється від проведення слідчих дій; має сім`ю; його дії не носили навмисного характеру.
Також, за свідченням ОСОБА_6 , він має низку серйозних захворювань.
Останній дає правдиві, об`єктивні пояснення, вказав, що не має наміру ухиляться від проведення слідчих дій, впливати на свідків, потерпілих, спотворити або знищити докази, переховуватись від слідства, покинути територію України .
Крім того, ОСОБА_6 працює в Запорізькому лісгоспі - стажистом, його батьки - особи похилого віку, мати має низьку захворювань.
Доводи захисту не були спростовані в суді.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 05 вересня 2020 року, приблизно о 04 годині 55 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «ВА32108» реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, керуючи автомобілем «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не маючи при цьому посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії, здійснював рух по проїзній частині пр.Соборного, зі сторони вул.Української в напрямку вул.Фортечної в м.Запоріжжя. При цьому, швидкість руху автомобіля керованого ОСОБА_6 була рівною приблизно 80 км/год, що перевищує дозволену на даній ділянці проїжджої частини швидкість руху - 50 км/год.
В цей час, в районі будинку №89 по пр.Соборному, невстановлений чоловік віком близько 50-55 років, діючи в якості пішохода, почав перетинати проїзну частину пр.Соборний, рухаючись справа наліво за ходом руху автомобіля «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , по регульованому світлофорним об`єктом пішохідному переходу на червоний для себе сигнал світлофора.
Під час руху перед регульованим світлофорним об`єктом пішохідним переходом, водій ОСОБА_6 , продовжуючи рух з перевищенням дозволеної на даній ділянці проїжджої частику швидкості руху, маючи об`єктивну можливість виявити пішохода, який перетинав проїжджу частину пр.Соборного на забороняючий сигнал світлофора, своєчасних заходів для зменшення швидкості не застосував, в результаті чого після виявлення пішохода, застосувавши міри екстреного гальмування, запобігти наїзду на нього не зміг, та допустив контакт передньою лівою частиною кузова керованого автомобіля з невстановленим пішоходом.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці події.
У скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, підозрюється: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
05 вересня 2020 року ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
05 вересня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05 вересня 2020 року; протоколом огляду від 05 вересня 2020року; протоколом затримання особи від 05 вересня 2020 року; заявою ОСОБА_6 від 05 вересня 2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05 вересня 2020 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 09 вересня 2020 року; довідками; висновком щодо результатів медичного огляду №4383 від 05 вересня 2020 року, в якому зазначено, що ОСОБА_6 перебуває у стані наркотичного сп`яніння; витягом з ЄРДР від 22 березня 2017 року за ч.1 ст. 263 КК України; обвинувальним актом від 29 листопада 2017 року; витягом з ЄРДР від 23 серпня 2017 року за ч.2 ст.309 КК України; ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2018 року; обвинувальним актом від 22 серпня 2018 року за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України; обвинувальним актом від 27 листопада 2019 року за ч.1 ст.263 КК України; довідками з Адмінпракти про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП від 28 липня 2020 року, 09 серпня 2020 року, 14 серпня 2020 року, 02 вересня 2020 року, 26 червня 2020 року, 05 липня 2020 року, 08 липня 2020 року, 10 липня 2020 року, 26 листопада 2019 року, 19 березня 2018 року, 04 вересня 2019 року, 21 лютого 2020 року, 28 лютого 2020 року, 26 квітня 2020 року, 25 квітня 2020 року, 25 квітня 2020 року, та за ст.126 КУпАП від 09 серпня 2020 року, 02 серпня 2020 року, 08 липня 2020 року, 26 червня 2020 року, 05 липня 2020 року, 10 липня 2020 року, 16 січня 2018 року, 21 лютого 2020 року, 28 лютого 2020 року, 25 квітня 2020 року, 25 квітня 2020 року, 26 квітня 2020 року.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, а згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, у зв`язку з чим, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Заслухавши доповідь судді; захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, слідчого, думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданих матеріалів провадження, та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
Обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання доказами, зазначеними як в самому клопотанні так і в ухвалі слідчого судді.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).
Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.
Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що вказані докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.
Враховуючи викладене, доводи сторони захисту про недоведеність вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому правопорушення є передчасними та мають перевірятися в ході досудового розслідування у встановленому законом порядку.
З оскаржуваної ухвали вбачається, що перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, про які йдеться в клопотанні, слідчий суддя встановив, що ризики, передбачені п.п.1,3,4 ч.1 вказаної статті існують, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
При цьому, слідчий суддя обґрунтовано врахував: тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та його фактичні обставини; суворість можливого покарання; те, що останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності за вчинення умисних кримінальних правопорушень, на даний час офіційно не працевлаштований, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки. Крім того, ОСОБА_6 усвідомлює незворотний характер інкримінованого йому правопорушення, а також те, що шкода, яка була завдана потерпілому, не може бути усунена, оскільки потерпілий загинув на місці ДТП. Також слідчий суддя врахував те, що ОСОБА_6 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння та не маючи водійського посвідчення, оскільки був позбавлений права керування транспортним засобом на 10 (десять) років.
З врахуванням ступеню тяжкості та фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, суворість можливого покарання та вищенаведені відомості про особу обвинуваченого, а також те, що останній обвинувачується і у інших кримінальних правопорушеннях, вт.ч. тяжких, провадження про які знаходяться в різних судах, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід може не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та не буде достатньою гарантією для запобігання встановленим ризикам.
Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину який спричинив загибель людини, слідчий суддя, з врахуванням положень ч.4 ст.183 КПК України та фактичних обставин провадження, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі та документи, надані захисником при апеляційному розгляді позитивна характеристика щодо ОСОБА_6 за місцем проживання; копія довідки про склад його сім`ї, з якої вбачається, що останній має батьків похилого віку; копії паспортів та копії пенсійних посвідчень останніх; виписки із медичних карток батьків ОСОБА_6 , на думку колегії суддів, правильність висновків слідчого судді не спростовують, оскільки не зменшують встановлених ризиків та не є достатньою підставою для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Відомостей про те, що батьки підозрюваного знаходяться на його утриманні, чи про те, що останній за ними доглядає, суду не надано.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.
Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Відомостей про те, що підозрюваний ОСОБА_6 за станом здоров`я не може утримуватись в умовах СІЗО, в наданих суду матеріалах провадження немає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 07 вересня 2020 року, якою клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0002538 від 05 вересня 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, задоволено та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят днів, до 03 листопада 2020 року з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», без визначення розміру застави, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4