Житомирський апеляційний суд
Справа №290/92/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.190 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000441 від 05.12.2018 року, №0000082 від 01.03.2019 року, №0000021 від 12.01.2019 року за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_6 на вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 08.05.2019 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. В. Коровинці, Чуднівського району, Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

в с т а н о в и л а:
В поданій апеляційній скарзі прокурор вирок суду просить скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді 2 років позбавлення волі. Вважає, що вирок суду підлягає скасуванню через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Посилається на те, що ОСОБА_7 безпідставно звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України. Вказує, що судом не враховано, що ОСОБА_7 вчинив протягом кількох місяців 11 епізодів шахрайських дій, в тому числі щодо особи похилого віку. Зазначає, що поза увагою суду залишились висновки досудової доповіді відділу пробації, згідно яких ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_7 оцінюється як дуже високий, та високий ризик небезпеки для суспільства. Крім цього, прокурор посилається на те, що суд неправильно призначив ОСОБА_7 покарання за окремими епізодами шахрайства за ч.2 ст.190 КК України.

Вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 08 травня 2019 року ОСОБА_7 засуджено:

- за ч.2 ст.190 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.190 КК України на 1 рік позбавлення волі;

-за ч.2 ст.190 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.01.2019 року ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком впродовж трьох років.

Відповідно до ст.76 КК України на обвинуваченого судом покладені обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судово-почеркознавчої та судово-товарознавчої експертиз в розмірі 2288 грн. та 1144 грн.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Як визнав суд, у червні 2018 року у невстановлений слідством час та дату, з метою шахрайського заволодіння коштами громадян, ОСОБА_7 прибув в с. Печанівка, Романівського району, Житомирської області та зайшов до помешкання, розташованого по АДРЕСА_2 , де запропонував його власнику ОСОБА_10 встановити в його будинку металопластикові двері. Для переконливості своїх намірів, які в майбутньому він не мав виконувати, ОСОБА_7 заповнив заздалегідь підготовлений бланк Договору, без дати та номера, де в графі «Виконавець» зазначив не своє дійсне прізвище ОСОБА_7 , а «ФОП ОСОБА_11 », та зобов`язувався організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкції (в подальшому виробів) згідно з розцінками виконавця на суму 7 000 грн. Примірник Договору ОСОБА_7 передав ОСОБА_10 ввівши його в оману та переконавши у виконанні зобов`язань за Договором, зобов`язав останнього виконати умови Договору, сплативши йому завдаток в сумі 3500 грн. за поставлені ним в майбутньому вироби.
Будучи введений в оману ОСОБА_7 , ОСОБА_10 передав йому грошові кошти в сумі 3500 грн., з якими ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину, розпорядившись ними на власний розсуд.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами громадян шляхом шахрайства, ОСОБА_7 на початку липня 2018 року у невстановлений слідством дату та час, з метою шахрайського заволодіння коштами громадян прибув в с. Булдичів, Романівського району, Житомирської області, де зайшов до помешкання, що розташоване по АДРЕСА_3 , та запропонував його власниці ОСОБА_12 встановити в її будинку металопластикові вікна. Для переконливості своїх намірів, які в майбутньому він не мав виконувати, ОСОБА_7 почав здійснювати замірювальні роботи, ввівши її в оману та переконавши у виконанні своїх зобов`язань, зобов`язав останню виконати умови домовленості, сплативши йому завдаток в сумі 2000 грн. за поставлені ним в майбутньому вироби на суму 2800 грн.
Будучи введена в оману ОСОБА_7 , ОСОБА_12 передала йому грошові кошти в сумі 2000 грн., з якими ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину, розпорядившись ними на власний розсуд.
Продовжуючи вчиняти умисні злочини, ОСОБА_7 з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, а саме грошовими коштами громадян, під приводом встановлення металопластикових конструкцій в квартирах та будинках їх власників, 20 серпня 2018 року приїхав в смт. Биківка, Романівського району, Житомирської області, де близько 12 год. зайшов до помешкання, розташованого по АДРЕСА_4 та запропонував його власниці ОСОБА_13 встановити в її будинку металопластикові двері. Для переконливості своїх намірів, які в майбутньому він не мав виконувати, ОСОБА_7 заповнив заздалегідь підготовлений бланк Договору без дати та номера, де в графі «Виконавець» зазначив не своє дійсне прізвище ОСОБА_7 , а «ФОП ОСОБА_11 », та зобов`язувався організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкції (в подальшому виробів) згідно з розцінками виконавця на суму 2 000 грн. Примірник Договору ОСОБА_7 передав ОСОБА_13 , ввівши її в оману та переконавши у виконанні зобов`язань за Договором, зобов`язав останню виконати умови Договору сплативши йому завдаток в сумі 500 грн. за поставлені ним в майбутньому вироби.
Будучи введена в оману ОСОБА_7 , ОСОБА_13 передала йому грошові кошти в сумі 500 грн., з якими ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину, розпорядившись ними на власний розсуд.
Продовжуючи вчиняти умисні злочини проти власності, ОСОБА_7 , з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, а саме грошовими коштами громадян, під приводом встановлення металопластикових конструкцій в квартирах та будинках їх власників, 20 серпня 2018 року перебуваючи в смт. Биківка, Романівського району, Житомирської області, де близько 14 год. зайшов до помешкання, розташованого по АДРЕСА_5 , та запропонував його власниці ОСОБА_14 встановити в її будинку металопластикове вікно. Для переконливості своїх намірів, які в майбутньому він не мав виконувати, ОСОБА_7 заповнив заздалегідь підготовлений бланк Договору без дати та номера, де в графі «Виконавець» зазначив не своє дійсне прізвище ОСОБА_7 , а «ФОП ОСОБА_11 », та зобов`язувався організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкції (в подальшому виробів) згідно з розцінками виконавця на суму 2032 грн. Примірник Договору ОСОБА_7 передав ОСОБА_14 , ввівши її в оману та переконавши у виконанні зобов`язань за Договором, зобов`язав останню виконати умови Договору сплативши йому завдаток в сумі 432 грн. за поставлені ним в майбутньому вироби.
Будучи введена в оману ОСОБА_7 , ОСОБА_14 передала йому грошові кошти в сумі 432 грн., з якими ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину, розпорядившись ними на власний розсуд.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, а саме грошовими коштами громадян, під приводом встановлення металопластикових конструкцій в квартирах та будинках їх власників, 20 серпня 2018 року перебуваючи в смт. Биківка, Романівського району, Житомирської області, де близько 15 год. зайшов до помешкання, розташованого по АДРЕСА_6 , та запропонував його власниці ОСОБА_15 реконструювати в її будинку двері. Для переконливості своїх намірів, які в майбутньому він не мав виконувати, ОСОБА_7 заповнив заздалегідь підготовлений бланк Договору без дати та номера, де в графі «Виконавець» зазначив не своє дійсне прізвище ОСОБА_7 , а «ФОП ОСОБА_11 », та зобов`язувався організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкції (в подальшому виробів) згідно з розцінками виконавця на суму 1 650 грн. Примірник Договору ОСОБА_7 передав ОСОБА_15 , ввівши її в оману та переконавши у виконанні зобов`язань за Договором, зобов`язав останню виконати умови Договору сплативши йому завдаток в сумі 350 грн., за поставлені ним в майбутньому вироби.
Будучи введена в оману ОСОБА_7 , ОСОБА_15 передала йому грошові кошти в сумі 350 грн., з якими ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину, розпорядившись ними на власний розсуд.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, а саме грошовими коштами громадян, під приводом встановлення металопластикових конструкцій в квартирах та будинках їх власників, 20 серпня 2018 року, перебуваючи в смт. Биківка, Романівського району, Житомирської області, де близько 15 год. зайшов до помешкання, розташованого по АДРЕСА_7 , та запропонував його власниці ОСОБА_16 встановити в її будинку металопластикові вікна. Для переконливості своїх намірів, які в майбутньому він не мав виконувати, ОСОБА_7 заповнив заздалегідь підготовлений бланк Договору без дати та номера, де в графі «Виконавець» зазначив не своє дійсне прізвище ОСОБА_7 , а «ФОП ОСОБА_11 », та зобов`язувався організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкції (в подальшому виробів) згідно з розцінками виконавця на суму 3400 грн. Примірник Договору ОСОБА_7 передав ОСОБА_16 , ввівши її в оману та переконавши у виконанні зобов`язань за Договором, зобов`язав останню виконати умови Договору сплативши йому завдаток в сумі 600 грн. за поставлені ним в майбутньому вироби.
Будучи введена в оману ОСОБА_7 , ОСОБА_16 передала йому грошові кошти в сумі 600 грн., з якими ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину, розпорядившись ними на власний розсуд.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, а саме грошовими коштами громадян, під приводом встановлення металопластикових конструкцій в квартирах та будинках їх власників, 20 серпня 2018 року перебуваючи в смт. Биківка, Романівського району, Житомирської області, близько 16 год. зайшов до помешкання, розташованого по АДРЕСА_8 та запропонував його власниці ОСОБА_17 доповнити додатковими деталями, у вигляді зовнішнього та внутрішнього підвіконня в її будинку. Для переконливості своїх намірів, які в майбутньому він не мав виконувати, ОСОБА_7 заповнив заздалегідь підготовлений бланк товарного чеку без дати та номера, де в графі «Продавець» зазначив не своє дійсне прізвище ОСОБА_7 , а прізвище ОСОБА_11 , та зобов`язувався організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкції (в подальшому виробів) згідно з розцінками виконавця на суму 900 грн. Примірник товарного чеку ОСОБА_7 передав ОСОБА_17 , ввівши її в оману та переконавши у виконанні зобов`язань та зобов`язав останню виконати умови, сплативши йому завдаток в сумі 500 грн., як аванс за поставлені ним в майбутньому вироби.
Будучи введена в оману ОСОБА_7 , ОСОБА_17 передала йому грошові кошти в сумі 500 грн., з якими ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину, розпорядившись ними на власний розсуд.
Продовжуючи вчиняти свої злочинні дії, ОСОБА_7 з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, а саме грошовими коштами громадян, під приводом встановлення металопластикових конструкцій в квартирах та будинках їх власників, 22 вересня 2018 року приїхав в с. Годиха, Романівського району, Житомирської області, де близько 17 год. зайшов до домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_9 , та запропонував його власнику ОСОБА_18 виконати будівельну шалівку вікон в його будинку. Для переконливості своїх намірів, які в майбутньому він не мав виконувати, ОСОБА_7 заповнив заздалегідь підготовлений бланк Договору без дати та номера, де в графі «Виконавець» зазначив не своє дійсне прізвище ОСОБА_7 , а ФОП ОСОБА_11 , та зобов`язувався організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкції (в подальшому виробів) згідно з розцінками виконавця на суму 1200 грн. Примірник Договору ОСОБА_7 передав на підпис ОСОБА_18 , ввівши його в оману та переконавши у виконанні зобов`язань за Договором, зобов`язав останнього виконати умови Договору сплативши йому завдаток в сумі 1200 грн. за поставлені ним в майбутньому вироби.
Будучи введений в оману ОСОБА_7 , ОСОБА_19 передав йому грошові кошти в сумі 1200 грн., з якими ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину, розпорядившись ними на власний розсуд.
29 червня 2018 року, ОСОБА_7 прибув у с. Глибочок, Баранівського району, Житомирської області та зайшов до помешкання ОСОБА_20 по АДРЕСА_10 . У ході розмови ОСОБА_7 запропонував господарю встановити в його будинку 2 металопластикових вікна та 1 металопластикові двері, загальною вартістю 5000 грн., на що ОСОБА_20 погодився. Для переконливості своїх намірів, які в майбутньому він не мав виконувати, ОСОБА_7 здійснив замірювальні роботи вказаних конструкцій та запевнив ОСОБА_20 , що він дійсно є представником фірми вікон та дверей і товар буде поставлений на протязі тижня, цим самим ввівши його в оману. Тоді ОСОБА_20 , будучи впевненим у добросовісності та чесності намірів ОСОБА_7 , передав йому грошові кошти в сумі 2000 грн., як завдаток за поставлені ним в майбутньому вироби. Отримавши грошові кошти, ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину та розпорядився ними на власний розсуд, не поставивши у подальшому вікна ОСОБА_21 .
Продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним умислом та спрямовані на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_21 , 07 липня 2018 року ОСОБА_7 знову прибув до АДРЕСА_10 та зайшов до помешкання ОСОБА_21 з метою заволодіння його грошовими коштами.
Реалізуючи свої злочинні дій, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_20 , що наданих йому грошей недостатньо для поставки конструкцій, а тому необхідно надати ще 2000 грн. і товари будуть поставлені на протязі трьох днів, цим самим ввівши його в оману. При цьому, ОСОБА_20 , будучи впевненим у добросовісності та чесності намірів ОСОБА_7 , передав йому грошові кошти в сумі 2000 грн., як завдаток за поставлені ним в майбутньому вироби. Отримавши грошові кошти, ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину та розпорядився ними на власний розсуд, не поставивши у подальшому вікна ОСОБА_21 .
Таким чином, ОСОБА_7 повторно шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_20 спричинивши йому збиток на загальну суму 4000 грн.
У невстановлений слідством час та місці ОСОБА_7 вирішив повторно заволодіти шляхом шахрайства грошовими коштами мешканців Баранівського району Житомирської області, ввівши їх в оману пропозицією встановлення металопластикових конструкцій, не маючи фактично це здійснювати.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 28 липня 2018 року близько 14 год. ОСОБА_7 прибув у с. Климентіївку, Баранівського району, Житомирської області та зайшов до помешкання ОСОБА_22 по АДРЕСА_11 . У ході розмови ОСОБА_7 запропонував господині встановити в її будинку 2 металопластикових вікна, вартістю 3440 грн., на що ОСОБА_22 погодилась. Для переконливості своїх намірів, які в майбутньому він не мав виконувати, ОСОБА_7 здійснив замірювальні роботи, після чого заповнив заздалегідь підготовлений бланк Договору, без дати та номера, за умовами якого виконавець зобов`язувався організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкції (в подальшому виробів) згідно з розцінками виконавця на суму 3440 грн., при цьому в графі «Виконавець» зазначив не своє дійсне прізвище, а « ОСОБА_23 ». Примірник завідомо неправдивого договору ОСОБА_7 передав ОСОБА_22 , ввівши її в оману та переконавши у виконанні ним у подальшому договірних зобов`язань, після чого зобов`язав останню виконати її договірні умови - передати йому грошові кошти в сумі 1050 грн. як завдаток за поставлені ним в майбутньому вироби, що остання виконала. Заволодівши повторно шляхом обману грошовими коштами, ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину та розпорядився ними за власний розсуд, не поставивши у подальшому вікна ОСОБА_22 , спричинивши їй збиток на суму 1050 грн.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на повторне заволодіння грошовими коштами громадян шляхом шахрайства, на початку серпня 2018 року у невстановлений слідством дату та час ОСОБА_7 , з метою шахрайського заволодіння коштами громадян, прибув в м. Баранівку, Житомирської області та зайшов до помешкання ОСОБА_24 по АДРЕСА_12 . У ході розмови ОСОБА_7 запропонував господарю встановити в його будинку одне металопластикове вікно та троє металопластикових дверей, вартістю 8300 грн., на що ОСОБА_24 погодився. Для переконливості своїх намірів, які в майбутньому він не мав виконувати, ОСОБА_7 здійснив замірювальні роботи, після чого заповнив заздалегідь підготовлений бланк Договору, без дати та номера, за умовами якого виконавець зобов`язувався організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкції (в подальшому виробів) згідно з розцінками виконавця на суму 8300 грн., при цьому в графі «Виконавець» зазначив не своє дійсне прізвище, а « ОСОБА_25 ». Примірник Договору ОСОБА_7 передав ОСОБА_24 , ввівши його в оману та переконавши у виконанні ним у подальшому договірних зобов`язань, після чого зобов`язав останнього виконати його договірні умови - передати грошові кошти в сумі 3500 грн. як завдаток за поставлені ним в майбутньому вироби, що останній виконав. Заволодівши повторно шляхом обману грошовими коштами, ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину та розпорядився ними за власний розсуд, не поставивши у подальшому вікна ОСОБА_24 , спричинивши йому збиток на суму 3500 грн.
Заслухавши доповідача, прокурора про задоволення апеляційної скарги, обвинуваченого і захисника, які вважали вирок суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні вищезазначеного злочину стверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами і є обґрунтованим, а його дії за ч.2 ст.190 КК України, кваліфіковано правильно.
Згідно положень ст.70 КК України, призначення покарання за сукупністю злочинів здійснюється судом у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями кримінального закону, якими передбачено відповідальність, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, які мають самостійні санкції.
Оскільки у даній справі всі епізоди шахрайства, що були об`єднані судом в одне провадження, органом досудового розслідування були однаково кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України, суд першої інстанції неправильно застосував вищевказані вимоги кримінального закону та помилково окремо призначив покарання обвинуваченому за ч.2 ст.190 КК України по окремих епізодах шахрайства та призначив покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України.
Відповідно до ст.50 КК України, ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Цих вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про неправильне призначення ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.190 КК України по окремих епізодах шахрайства та призначення йому покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України.
Також, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо відсутності достатніх підстав для призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавленням волі із застосуванням ст.75 КК України.

Так, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд врахував, що він є раніше судимою особою, визнав вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, один із злочинів вчинив щодо особи похилого віку, позитивно характеризується за місцем проживання та призначив йому покарання у виді позбавлення волі та врахувавши, що обвинувачений вчинив злочини невеликої тяжкості, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочинів, вік ОСОБА_7 , звільнив його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_7 та звільняючи обвинуваченого від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України, послався на одні і ті ж самі пом`якшуючі обставини покарання та недостатньо врахував, що ОСОБА_7 вчинив протягом кількох місяців 11 епізодів шахрайських дій, в тому числі щодо особи похилого віку.

Отже, висновок суду першої інстанції про можливість призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.75 КК України є недостатньо вмотивованим, а призначене обвинуваченому покарання є надмірно м`яким і таким, що не відповідає даним про його особу та обставинам, що обтяжують покарання.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів приходить до переконання, що виправлення, перевиховання та попередження вчинення ОСОБА_7 нових злочинів можливо в умовах його ізоляції від суспільства, тому вважає, що вирок суду першої інстанції, в частині призначення покарання, необхідно скасувати та постановити новий вирок, при цьому враховуючи, що ОСОБА_7 є судимою особою, визнав вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, вчинив нетяжкі злочини, в тому числі один злочин щодо особи похилого віку, посередньо характеризується за місцем проживання, згідно доповіді відділу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_7 оцінюється як дуже високий та високий ризик небезпеки для суспільства, а тому призначає йому покарання в межах санкції ч.2 ст.190 КК України у виді обмеження волі.

Враховуючи, що ОСОБА_7 визнав вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, вчинив нетяжкі злочини, посередньо характеризується за місцем проживання, колегія суддів не вбачає підстав для призначення йому покарання у виді позбавлення волі, про що зазначено в апеляційній скарзі прокурора.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 по даному кримінальному провадженні не тримався під вартою, про що свідчать повідомлення першого заступника начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» та повідомлення виконувача обов`язки начальника ДУ «Житомирська установа виконання покарань», колегія суддів не знаходить підстав для зарахування йому до строку покарання, призначеного за вказаним вироком суду, строку тримання під вартою за вироком Житомирського апеляційного суду від 16.07.2019 року.

Враховуючи, що за даним вироком апеляційного суду ОСОБА_7 засуджений до покарання, що належить відбувати реально, а за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.01.2019 року до покарання у виді позбавлення волі із застосуванням за ст. 75 КК України, то складання або поглинання покарань, призначених за вказаними вироками, не допускається, а тому кожен з вироків має виконуватися самостійно.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 08.05.2019 року, щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 за ч.2 ст.190 КК України призначити покарання у виді 3 років обмеження волі.

Вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.01.2019 року виконувати самостійно.
Строк відбуття покарання обвинуваченому рахувати з дня приведення вироку до виконання.
В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і на нього може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді: