ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 609/803/20

1-кп/609/74/2020

16 вересня 2020 року

Шумський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шумськ матеріали кримінального провадження №0000071 від 20 квітня 2020 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Боложівка Шумського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, не депутата, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В :
17 квітня 2020 року близько 01 год. 00 хв., ОСОБА_3 перебуваючи на проїжджій частині дороги, а саме на містку, що знаходиться поблизу ставу с. Сураж Шумського району Тернопільської області, під час суперечки із ОСОБА_5 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, застосовуючи фізичну силу до останнього, при цьому не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді протиправного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, хоча повинен був і міг їх передбачити, тобто діючи з необережністю, наніс ОСОБА_5 два удари правим кулаком в область лівої частини обличчя в результаті чого ОСОБА_5 втратив рівновагу, впав на асфальтно-бетонне покриття дороги, вдарившись потиличною ділянкою голови.

Внаслідок удару ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у виді перелому кісток склепіння черепа (перелом задніх частин тім`яних кісток) крововиливу під тверду мозкову оболонку лівої півкулі головного мозку із забоєм його речовини у задньому відділі лівої півкулі і передніх відділах правої півкулі, ушкодження м`яких тканин тім`яно-потиличної ділянки, підапоневротичну гематому, синця повік лівого ока, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.128 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та суду пояснив, що 17 квітня 2020 року, близько 12 год. 30 хв. поблизу ставу с. Сураж Шумського району Тернопільської області у нього виникла суперечка із ОСОБА_5 внаслідок якої він ударив ОСОБА_5 в обличчя, внаслідок чого ОСОБА_5 втратив рівновагу та впав. Проти задоволення цивільного позову не заперечував, проте просив зменшити розмір суми грошових коштів зазначених у цивільному позові.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнавши свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ст.128 КК України, тобто необережне тяжке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, позитивну характеристику, раніше не судимого, щире каяття у скоєному, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, думку потерпілого про незастосування до нього суворої міри покарання. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено, а тому покарання йому слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин у виді громадських робіт.

Речові докази, та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Потерпілим ОСОБА_5 до початку судового розгляду кримінального провадження заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення з останнього 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень моральної шкоди та 14465 (чотирнадцять тисяч чотириста шістдесят п`ять) гривень матеріальної шкоди на його користь.

Суд, з огляду на зміст заявлених позивачем вимог та їх обґрунтування, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

При цьому суд виходить із наступних матеріалів кримінального провадження та вимог Закону.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (з наступними змінами) від 27 березня 1992 року № 6 шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат та з урахуванням інших обставин.

Таким чином суд, з врахуванням наведених норм Закону вважає, що позов ОСОБА_5 , підлягає до задоволення, зокрема щодо вимог ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_3 в його користь матеріальної шкоди на лікування в сумі 14465 грн. 00 коп., то їх слід задоволити, оскільки до цивільного позову долучено копії документів, які підтверджують витрати спричинені у зв`язку із лікуванням, на вказану суму.

Що ж до вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 150 000 грн., то враховуючи характер пережитих негативних змін у житті, глибину фізичних та душевних страждань, що виразилися у втраті довіри до справедливості, з острахом знаходження у суспільстві, втратою сну, зміною життя в гіршу сторону, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення в розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, Суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 160 (сто шістдесят) годин.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 14465 (чотирнадцять тисяч чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 копійок шкоди, пов`язаної з витратами на лікування останнього та 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень моральної шкоди, пов`язаної з ушкодженням його здоров`я.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1