печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000357,

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання про арешт майна.

Мотивуючи означене клопотання прокурор у клопотанні вказує наступне.

Слідчим відділом Печерського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000357 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 388 КК України.

Прокурор вказує у клопотанні, що СВ Печерського УП ГУНП у місті Києві надійшло звернення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації про те, що невстановлені особи протягом 2017 року заволоділи шляхом обману квартирою АДРЕСА_1 вартістю 5 141 040 грн., яка належить територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради, що спричинило шкоду в особливо великих розмірах.

Крім того, встановлено, що приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_4 20.02.2020 здійснено реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 всупереч ухвали Печерського районного суду міста Києва, якоюнакладено арешт на вказане нерухоме майно.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 01.11.2016 по справі №757/24274/15-ц задоволено апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 недійним, визнання спадщини відумерлою та передачі її у власність територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.10.2017 рішення Апеляційного суду міста Києва від 01.11.2016 по справі №757/24274/15-ц залишено без змін.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міського ради від 07.06.2018 №96 «Про зарахування до комунальної власності територіальної громади міста Києва квартир» зараховано до комунальної власності територіальної громади міста Києва трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 83,5 кв.м та передано до сфери управління Печерського районної в місті Києві державної адміністрації.

Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.06.2018 квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 136, виданого 22.05.2017 перебуває у приватний власності ОСОБА_8 (номер запису про право власності 20528453).

15.01.2020 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію права запису за ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу серія та номер: 264, виданий 15.01.2020.

20.02.2020 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_4 внесено запис про поділ об`єкту нерухомого майна, у зв`язку з чим відбулись зміни в описі спірного об`єкту нерухомості в частині площі, а також змінено нумерацію квартири та відбулася зміна власника спірного майна та утворення декількох нових об`єктів.

Так, відповідно до довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме № від 13.07.2020:

- квартира АДРЕСА_2 загальною площею 78 кв.м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000) на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_1 ;

- квартира АДРЕСА_3 загальною площею 83,5 кв.м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000) на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_1 ;

- квартира АДРЕСА_4 загальною площею 161,5 кв.м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000) на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_1 ;

- квартира АДРЕСА_1 загальною площею 83,5 кв.м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 00) - об`єкт нерухомого майна закрито, підстава: знищення об`єкту нерухомого майна, відомості про це внесено 06.06.2019 КП «Реєстратор» в особі ОСОБА_10 , індексний номер рішення: 47230317;

Відповідно до акту ЖЕД «Липкижотлосервіс» від 08.05.2020 квартири АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 та АДРЕСА_4 відсутні. Квартира АДРЕСА_7 розташована на п`ятому поверсі вказаного будинку, у якій більше двох років ніхто не проживає.

Таким чином, вищевказані об`єкти нерухомості є об`єктами вчинення кримінально-протиправних дій.

Постановою слідчого від 21.09.2020 квартири АДРЕСА_7 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 та АДРЕСА_4 визнані речовим доказом.

Метою арешту є забезпечення збереження речових доказів, що відповідає вимогам п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та відповідають ознакам визначеними ст. 98 КПК України.

У судове засідання прокурор не з`явився. До суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_11 про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги підтримує, просить задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою старшого слідчого Печерського УП ГУ НП в м. Києва від 21.09.2020 майно, на арешті якого наполягає орган досудового розслідування, визнано речовими доками у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання частково, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000357 задовольнити.

Накласти арешт на квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 78 кв.м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000), яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_1 .

Заборонити ОСОБА_5 та іншим особам, які будуть діяти від їх імені або за їх дорученням (довіреністю), відчужувати, розпоряджатися вищевказаним об`єктом нерухомості.

Заборонити державним реєстраторам та нотаріусам вчинення будь-які реєстраційні дій щодо вищевказаного об`єкту нерухомості.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1