КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/6210/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2020 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, з використанням конференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор», апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року,

за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12.11.2020 року задоволено клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУ НП в Київській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, строком на 60 (шістдесят) днів, до 10.01.2021 року включно з визначенням застави у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 630 600 (шістсот тридцять тисяч шістсот), із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , родженки м. Києва, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 подав в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 апеляційну скаргу з доповненнями, у якій просив ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12.11.2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про продовження застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати щодо останньої більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційної скарги, захисник зазначає, що оскаржуване судове рішення є необґрунтованим, таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та прийнято з порушенням норм кримінального процесуального законодавства.

Зокрема, захисник стверджує, що стороною обвинувачення не надано будь-яких доказів на підтвердження причетності ОСОБА_7 до інкримінованого їй кримінального правопорушення, а зі змісту письмово повідомлення про підозру не вбачається мотиву та мети вчинення кримінального правопорушення, фактичних обставин його вчинення та інших суттєвих обставин, які дають підстави для правової кваліфікації кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_7 . На думку захисника, підозра є необґрунтованою, а тому, підстави для застосування запобіжного заходу фактично відсутні.

Органом досудового розслідування не доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Будь-які матеріали щодо того, що ОСОБА_7 збирається переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином відсутні.

Постановляючи ухвалу про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя застосував максимально можливий розмір застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб без належного обґрунтування такого рішення. Такий розмір застави є завідомо непомірним для ОСОБА_7 .

Додатково, захисник просить звернути увагу на характеризуючі особу підозрюваної дані, зокрема те, що остання має постійне місце проживання у м. Києві, позитивно характеризується за місцем навчання, проживання та роботи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваної та її захисників, які підтримали апеляційну скаргу з урахуванням доповнень до неї і просили її задовольнити в повному обсязі, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
З матеріалів, наданих до апеляційного суду вбачається, що на досудовому розслідуванні СУ ГУ НП в м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000987 від 06.12.2019 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

17.09.2020 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

17.09.2020 року о 23 год. 41 хв. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропної речовини в особливо великих розмірах.

18.09.2020 року Шевченківським районним судом м. Києва щодо підозрюваної ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15.11.2020 року включно, з можливістю внесення застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 630 600 (шістсот тридцять тисяч шістсот гривень).

10.11.2020 року старший слідчий слідчого управління ГУ НП в Київській області ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження щодо ОСОБА_7 строку тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12.11.2020 року задоволено клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУ НП в Київській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою та продовжено щодо ОСОБА_7 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, строком на 60 (шістдесят) днів, до 10.01.2021 року включно з визначенням застави у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 630 600 (шістсот тридцять тисяч шістсот), із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Слідчий суддя, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, на думку колегії суддів правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останньою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 не порушує її права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п.110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі», тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, яка - незважаючи на презумпцію невинуватості - переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.

Згідно повідомлення про підозру від 17.09.2020 року, дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 3 ст. 307 КК України, при цьому наведено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого остання підозрюється, а тому доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри, відсутності мотиву та мети вчинення кримінального правопорушення є необґрунтованими.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , на тяжкість покарання, яке загрожує останній у разі визнання її винною у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та конкретні обставини кримінального провадження, а тому доводи захисника в частині відсутності ризиків не можуть бути прийняті колегією суддів.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що заявлені ризики з часу застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час.

Обґрунтованість та необхідність проведення ряду процесуальних дій, перевірена слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва при винесенні ухвали від 09.11.2020 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000987, що внесене до ЄРДР від 06.12.2019 року за підозрою, зокрема, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 17.01.2021 року.

Дослідивши належним чином всі матеріали провадження, дані, які характеризують особу підозрюваної, інші, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини, слідчий суддя навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, а тому підстав для застосування щодо ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

Перевіряючи ухвалу слідчого судді в частині визначеного підозрюваній альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно, з урахуванням та в межах вимог ст. 182 КПК України, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оцінивши також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , дані про її особу та наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, визначив останній заставу саме у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 630 600 (шістсот тридцять тисяч шістсот), що належним чином забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків у випадку внесення застави.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а також яким дана належна оцінка, а тому апеляційна скарга захисника, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУ НП в Київській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою та продовжено щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, строком на 60 (шістдесят) днів, до 10 січня 2021 року включно, з визначенням застави у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 630 600 (шістсот тридцять тисяч шістсот) грн., із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4