В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Магдалинівка Дніпропетровської області кримінальне провадження № 70000068 від 05.02.2020 р. за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Почино-Софіївка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, має повну загальну середню освіту, офіційно не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
05 лютого 2020 р. близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_4 , проходячи повз будинок АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , помітив на вході до території домоволодіння металеву хвіртку зеленого кольору. В ході раптово виниклого умислу на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_4 , впевнившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, підійшов до хвіртки і схопившись руками за металеву основу, приклавши зусилля, при підняв її догори, тим самим знявши з петель. Заволодівши викраденим, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, викрадене майно присвоїв та розпорядився ним на власний розсуд в корисливих для себе цілях, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 959 грн. 81 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та пояснив, що дійсно 05 лютого 2020 р. близько 12 години 00 хвилин, вчинив крадіжку хвіртки з домоволодіння ОСОБА_5 . Розкаявся у вчиненому, обіцяв, що подібне не повториться.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву, в якій прохав кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 розглянути без його участі, у зв`язку з сімейними обставинами. Претензій морального та матеріального характеру до ОСОБА_4 не має. Прохає призначити покарання, передбачене законом, цивільного позову заявляти не буде.
З`ясувавши думку прокурора та обвинуваченого, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді апеляційної інстанції.
В ході судового розгляду кримінального провадження, з урахуванням ст. 349 ч. 3 КПК України, суд обмежив дослідження фактичних обставин провадження допитом обвинуваченого та оголошенням даних, які характеризують особу ОСОБА_4 , та дійшов до переконання, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, знайшла своє підтвердження повністю та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів, які не досліджувались в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та яким надано належну оцінку.
При встановлених обставинах суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю, тому його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке в силу ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який не працює, по місцю проживання характеризується посередньо, повністю визнав себе винним, щиро розкаявся у вчиненому, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога, інвалідом не являється, раніше не судимий, а також обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК України, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. п. 1-5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року № 7 (з наступними змінами), при призначенні покарання у кожному конкретному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у скоєнні злочину, суди повинні суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Також враховуються вимоги ст. 5 КК України, згідно якої:
1. Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
2. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
3. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
4. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Враховуються при призначенні покарання положення п. 6 ч. 4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»: у кримінальних провадженнях про злочини, які визначено як кримінальні проступки, що на день набрання чинності цим Законом призначені до судового розгляду чи перебувають на його розгляді, судовий розгляд здійснюється судом на загальних підставах з урахуванням вимог статей 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи міркування прокурора та обвинуваченого, письмову заяву потерпілого, з урахуванням конкретних обставин справи, відношення обвинуваченого до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, його мети, суд дійшов висновку про те, що його виправлення та перевиховання можливе в умовах без ізоляції від суспільства і вважає за можливе відповідно до положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, що буде справедливим, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, судом не встановлено.
Цивільний позов не заявлено.
Витрати на проведення експертних досліджень у кримінальному провадженні становлять 300 грн. 00 коп.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого в рамках даного кримінального провадження не обирався, а тому питання про його дію суд не вирішує. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349 ч. 3, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням строком в 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Запобіжний захід до засудженого не обирати.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 витрати на проведення експертних досліджень у кримінальному провадженні в сумі 300 грн. 00 коп. (триста гривень 00 коп.) на користь судового експерта ОСОБА_6 , розрахунковий рахунок КБ «ПриватБанк»: НОМЕР_1 , номер облікової карти платника податків: НОМЕР_2 .
Речовий доказ по справі дисковий накопичувач DVD-R з відеозаписом слідчого експерименту, проведеного з підозрюваним ОСОБА_4 , - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Речовий доказ по справі металеву хвіртку зеленого кольору, яку було вилучено під час огляду місця події, залишену під зберігальну розписку у потерпілого ОСОБА_5 , - вважати повернутою ОСОБА_5 .
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області, протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий суддя ОСОБА_1