17.12.2020
Провадження по справі № 1-кп/522/2535/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт, який надійшов з Одеської місцевої прокуратури №3, у кримінальному провадженні № 0001522 від 19.09.2020 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кутаїсі, Республіки Грузія, грузин за національністю, громадянин України, який має середню освіту, не одруженого, маючого на утриманні троє малолітніх дітей, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИВ:
В провадження Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт № 0001522 від 19.09.2020 року відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.
В судове засідання з`явились прокурор, захисник обвинуваченого, обвинувачений та перекладач.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави, проти задоволення якого захисник та обвинувачений заперечували.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, суд доходить наступних висновків.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Також слід враховувати, що обрання, продовження дії обраних раніше запобіжних заходів під час підготовчого судового засідання суд здійснює за клопотанням учасників судового провадження з урахуванням вимог глави 18 КПК.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію обвинуваченого; 7) майновий стан обвинуваченого; 8) наявність судимостей у обвинуваченого; 9) дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України при застосуванні та продовженні запобіжного заходу суд враховує наявність обґрунтованої підозри, доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також інші обставини, зазначені ст. 178 КПК України.
Відповідно до ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи щодо забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
На даній стадії судового провадження при прийнятті будь якого рішення суд обмежений обвинувальним актом та долученими до нього матеріалами, а також наданими сторонами провадження даними на підтвердження своєї позиції, тому суд не переглядає наявність обґрунтованості висунутого обвинувачення у вчиненні інкримінованих обвинуваченму злочинів.
При цьому, не вдаючись до оцінки доказів, у відповідності до положень ст. 23 та 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому, зважаючи на стадію судового провадження, суд вбачає реальним існування заявлених прокурором ризиків, які на даний час не зменшились та продовжують існувати, у зв`язку з чим не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, про застосування якого у своєму клопотанні просив прокурор.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України за ознаками: закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з хуліганських мотивів. Також обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України за ознаками: носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.
Вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, який є громадянином України, реєстрації та постійного місця мешкання на території України не має, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, що свідчить про відсутність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків, які б могли слугувати дієвим стримуючим фактором від здійснення останнім протиправних дій.
Враховуючи в сукупності дані щодо особи обвинуваченого, а також тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , за один з яких передбачено покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, тому існує ризик того, що обвинувачений розуміючи наслідки покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, може вдатися до спроб переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності.
Крім того, як зазначено прокурором в клопотанні, після скоєння кримінального правопорушення, останній з місця скоєння кримінального правопорушення зник та намагався уникнути відповідальності за вчинений злочин, що доводить заявлений прокурором ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.
Суд приймає до уваги наявність тяжких наслідків, оскільки кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_5 із застосуванням фізичного насилля відносно потерпілого ОСОБА_9 , що може свідчити про наявність ризику можливого незаконного впливу на потерпілого та свідків, з метою зміни чи спотворення їх свідчень на свою користь, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 перебуває в розшуку за Луцьким ВП в Волинській області, ОРД № 18-19 від 15.02.2019 року, із дозволом судді на затримання, що вказує на те, що існують ризики, передбачені п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення, так як він офіційно не працевлаштований, не має постійного місця реєстрації та проживання в м. Одесі, та засоби його існування не відомі.
Будь яких доказів, які б спростовували наведені в клопотанні прокурора обставини, стороною захисту суду представлено не було.
Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, та наявності доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, суд вважає можливим застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Приймаючи до уваги наведене, суд доходить висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Керуючись ст. ст. 110, 132, 176, 177, 178, 183, 194, 314-316, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 (шістдесят) днів.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту постановлення ухвали суду, тобто з 17.12.2020 року та припиняє свою дію 14.02.2021 року включно.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити ДУ «ОСІ».
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів до Одеського апеляційного суду з моменту її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, з моменту вручення її копії.

Судді Приморського районного суду м. Одеси

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3