Справа № 141/609/20
Провадження №1-кп/141/36/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2019 року за № 0000105 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гоноратка Оратівського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
До Оратівського районного суду Вінницької області 21.09.2020 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

ОСОБА_3 16.08.2019 року приблизно о 10 год 00 хв, перебуваючи в приміщенні зернового складу, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , розпочав словесний конфлікт із своєю сестрою ОСОБА_6 , з приводу того, що ОСОБА_6 розпочала сварку із ОСОБА_7 , співмешканкою ОСОБА_3 .

Після цього, ОСОБА_3 , на грунті тривалих неприязних відносин, усвідомлюючи свої суспільно небезпечні дії і бажаючи їх настання, умисно наніс кулаком правої та лівої руки два удари в область голови ОСОБА_6 , від чого остання впала на підлогу, а ОСОБА_3 , не припиняючи своїх протиправних дій, наніс три удари лівою та правою ногою в область тулуба та ніг ОСОБА_6 , внаслідок чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці голови, обличчя, правого плеча, правої лопатки, лівого кульшового суглобу, саден в ділянці носа, верхньої губи зліва, лівого ліктьового суглобу, лівого колінного суглобу, забою м`яких тканин в ділянці голови, забійної рани в ділянці слизової оболонки верхньої губи, перелому кісток носа.

Відповідно до висновку експерта Гайсинського міжрайонного відділення судово-медичних експертиз № 201 від 26.09.2019 року, у громадянки ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці голови, обличчя, правого плеча, правої лопатки, лівого кульшового суглобу, саден в ділянці носа, верхньої губи зліва, лівого ліктьового суглобу, лівого колінного суглобу, забою м`яких тканин в ділянці голови, забійної рани в ділянці слизової оболонки верхньої губи, перелому кісток носа. Тілесні ушкодження у вигляді саден, синців та забою м`яких тканин належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді забійної рани та перелому кісток носа належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, визнав повністю і беззастережно, суду пояснив, що між ним та його сестрою ОСОБА_6 неодноразово виникали сварки. Так, в черговий раз, 16.08.2019 року приблизно о 10 год 00 хв, в приміщенні зернового складу в с. Гоноратка Оратівського району Вінницької області, між ним та сестрою виник словесний конфлікт, під час якого він наніс кулаком правої та лівої руки два удари в область голови ОСОБА_6 , а коли вона впала, то наніс три удари лівою та правою ногою в область тулуба та ніг ОСОБА_6 . У вчиненому щиро кається, просить суд суворо не карати.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 надала покази, що між нею та її братом ОСОБА_3 неодноразово виникали сварки. 16.08.2019 року, коли вони перебували в приміщенні зернового складу в с. Гоноратка Оратівського району Вінницької області, між ними виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_3 наніс їй кулаком два удари в область голови, а коли вона впала, то продовжував наносити удари ногами в область тулуба та ніг.

Враховуючи ту обставину, що обвинувачений повністю визнав свою вину та враховуючи його покази в судовому засіданні, які суд вважає достовірними, а тому відповідно до вимог ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду та ці обставини ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, що позиція обвинуваченого добровільна та він правильно розуміє зміст цих обставин. Суд роз`яснив про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку при такому порядку вирішення справи.
Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також те, що він усвідомив свою вину, щиро розкаявся у скоєному.
Обставин, що обтяжують та пом"якушують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст.ст. 66, 67 КК України судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.2 ст. 125 КК України, суд враховує те, що він вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових злочинів.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожної особи, яка визнається винною у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Визначаючи міру покарання обвинуваченому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Враховуючи фактичні обставини справи, а також особу обвинуваченого, суд вважає, що з метою виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів, у відповідності до ст. ст. 50, 65 КК України, достатньою та необхідною мірою покарання для нього буде призначення покарання у виді сплати штрафу в дохід держави, в межах санкції визначеної ч.2 ст. 125 КК України в редакції КК України від 27.06.2019 року, що діяла на час вчинення кримінального проступку, що відповідає вимогам ст. ст. 4,5 КК України щодо чинності закону про кримінальну відповідальність у часі..

Щодо запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд вважає, що підстав для його обрання не має.

Керуючись ст. ст. 50, 65, 125 КК України, ст. ст. 349, 368-371, 373-376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді сплати штрафу в дохід держави в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. (одна тисяча сімсот гривень), в редакції КК України від 27.06.2019 року, що діяла на час вчинення кримінального проступку.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оратівський районний суд Вінницької області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1