Дата документу 20.10.2020 Справа № 310/6633/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
Єдиний унікальний № 310/6633/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/1099/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Бердянського міскрайонного суду Запорізької області від 15 вересня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Анатоліївка, Рильського району, Курської області Російської Федерації, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115, ч.1 ст.289 КК України,

застосовано до ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Вільнянська установа виконання покарань №11», строком до 10.11.2020 включно,

встановила:
Згідно зі змістом судового рішення, 15.09.2020 слідчий СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням, в якому ставилося питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

В обґрунтуванні клопотання зазначеного органом досудового розслідування наступне. Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.09.2020 о 17 годині, ОСОБА_7 знаходячись в районі вулиці Маяковського в місті Бердянськ, Запорізької області, перебуваючи разом з раніше знайомим ОСОБА_12 в салоні, належного останньому транспортного засобу марки «Volkswgen Golf Varant» д/н НОМЕР_1 , де діючи з прямим умислом, з метою протиправного заподіяння смерті іншій людині, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до ОСОБА_12 , наявним у нього при собі ножем, наніс потерпілому декілька ударів у життєво важливі органи, спричинивши йому тілесні ушкодження, що є несумісним з життям, в результатів чого настала смерть потерпілого на місці скоєння злочину.

Крім того, 09.09.2020 ОСОБА_7 знаходячись в районі вулиці Маяковського в місті Бердянськ, Запорізької області, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом - «Volkswgen Golf Varant» д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 для подальшого використання його у своїх особистих цілях, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись в салоні автомобіля, маючи вільний доступ до ключа запалювання від вказаного транспортного засобу, привів двигун в дію та відразу після цього, ОСОБА_7 керуючи вказаним транспортним засобом поїхав в сторону місця свого мешкання, тобто таємно протиправно вилучив його у ОСОБА_12 , всупереч волі потерпілого, та в наступного розпорядився автомобілем на власний розсуд, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом.

12.09.2020 о 15 годині 25 хвилин викрадений автомобіль було виявлено та вилучено працівниками поліції в приміщенні металевого гаражу, який належить ОСОБА_7 .

10.09.2020 СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області внесено відомості в ЄРДР за №0002037, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

13.09.2020 СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області внесено відомості в ЄРДР за №0002048, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

13.09.2020 вказані кримінальні провадження були об`єднанні в одне провадження під номером №0002037.

12.09.2020 о 21 годині 48 хвилин у порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_7 , за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 12.09.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_14 .

Окрім того, підозра у вчиненні злочинів ОСОБА_7 підтверджується речовими доказами: вилученим транспортним засобом «Volkswgen Golf Varant» д/н НОМЕР_1 ; шкіряною сумкою чорного кольору, документи ОСОБА_12 , які знаходилися в сумці.

Суд першої інстанції враховуючи особу підозрюваного та матеріали провадження дійшов висновку про те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, суд першої інстанції вважає, що до підозрюваного не можливо застосувати альтернативний запобіжний захід, окрім тримання під вартою, оскільки є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи на волі під впливом тяжкості покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконного вливати на потерпілу і свідків; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , посилається на незаконність і необґрунтованість ухвали слідчого судді. В обґрунтування скарги зазначає, що слідчим суддею не було взято до уваги те, що не має жодного доказу вчинення злочинів підозрюваним ОСОБА_7 , а саме досудовим розслідуванням не встановлено, час, місце, спосіб, механізм кримінального правопорушення, відсутнє знаряддя злочину. Не було встановлено, чи взагалі було незаконне заволодіння транспортним засобом потерпілого. Крім того, ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, вищу освіту, характеризується позитивно, тяжко хворіє, має стійкі соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні доньку, пенсіонер. Всіляко допомагає досудовому розслідуванню та суду розібратися у ситуації, яка склалася.

Просить апеляційний суд скасувати ухвалу суду першої інстанції від 15.09.2020 та постановити нову ухвалу обравши ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 посилається на незаконність і необґрунтованість ухвали слідчого судді та підтримує апеляційну скаргу захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 . Апеляційна скарга апелянта повторює апеляційні доводи захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 . Зазначає, що ризики відповідно до ст.177 КПК України не були доведенні в ході судового розгляду та не підтверджуються доказами, а тому відсутні. Окрім того, апелянт зазначає, що підозрюваний є пенсіонером, має постійне місце проживання, одружений і має дочку, раніше не судимий, переніс два інфаркти міокарда та хворіє діабетом. Паспорт для виїзду за кордон у нього відсутній, зареєстрований за однією адресою. Підозрюваний потребує лікування та нормальних умов проживання.

Просить апеляційний суд ухвалу суду першої інстанції від 15.09.2020 скасувати та ухвали нову ухвалу, якою обрати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаного із обмеженням його волі.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; захисників підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, потерпілої та представника потерпілої, які заперечували проти апеляційної скарги; перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваного задоволенню не підлягає у зв`язку з наступним.

Положенням ч.1 ст.404 КПК України передбачено, що рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У відповідності до ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, обвинуваченому; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Отже, для обрання виняткового запобіжного заходу, суд повинен дослідити всі факти «за» та «проти» існування реальних ризиків для обрання виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Такі доводи повинні бути не загальними і абстрактними, в усіх випадках, суд повинен надати оцінку ризикам, а коли від ризику можна запобігти за допомогою інших видів запобіжних заходів, суд повинен в таких випадках застосувати такі заходи.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого СВ Беряднського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_15 , погодженого з прокурором Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дотримався зазначених вимог закону.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_7 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування ризиків того, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.1, п.2, п.3, п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст.135 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення; 2) потреби досудового розслідування виправдовують ступінь втручання у права і свободи особи; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справах «К.Г. проти Німеччини», «Нечипорук і Йонкало проти України» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому тлумачення поняття «обґрунтованість» буде залежати від усіх обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»).

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з необхідністю на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи (рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства».

Колегія суддів вважає, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів, передбаченого ч.1 ст.115, ч.1 ст.289 КК України.

Підозра обґрунтована матеріалами кримінального провадження підтверджується документами кримінального провадження: протоколом огляду місця події від 12.09.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_14 .

Речовими доказами: вилученим транспортним засобом «Volkswgen Golf Varant» д/н НОМЕР_1 ; шкіряною сумкою чорного кольору, документи ОСОБА_12 , які знаходилися в сумці.

Крім того, у вилученому транспортному засобі «Volkswgen Golf Varant» д/н НОМЕР_1 було знайдено кров потерпілого та документи.

Колегія суддів вважає, в сукупності зазначені докази свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри, володільцю гаражу ОСОБА_7 , де був знайдений транспортний засіб потерпілого.

Колегія суддів не погоджується з твердженнями апелянтів про необґрунтованість підозри ОСОБА_7 до скоєних злочинів, оскільки сукупність наданих суду доказів, показів учасників провадження, які логічно поєднуються між собою дають підстав поза розумним сумнівом, вважати про обґрунтованість пред`явленої підозри.

Посилання апелянтів про відсутність доказів для обґрунтованої підозри, колегія суддів, вважає безпідставним, оскільки на даному етапі досудового розслідування, саме по собі не спростовує факт насильницької смерті ОСОБА_12 , з огляду на знайдені та вилучені у підозрюваного в ході огляду місці події 12.09.2020 предмети та речі потерпілого.

Враховуючи тяжкість інкримінованого злочину, матеріали провадження, докази та особу підозрюваного, колегія суддів також погоджується з висновками слідчого судді, що у кримінальному провадженні існують заявлені ризики, передбачені п.1, п.2, п.3, п.4 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки: тяжкість кримінального покарання та наявність нерухомості на території України та тимчасово окупованих територій України створює ризик переховування від органів досудового розслідування і суду; на теперішній час органами досудового розслідування не встановлено місцезнаходження знаряддя вчинення злочину, одяг потерпілого, а також труп ОСОБА_12 , його мобільний телефон, створюють ризик того, що підозрюваний перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; потерпіла ОСОБА_10 та свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_13 дають покази, що викривають підозрюваного, тому будучи обізнаним про їх показання підозрюваний може незаконно впливати на них з метою зміни ними свідчень.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин провадження та особи підозрюваного.

Твердження захисників підозрюваного про те, що ОСОБА_7 має позитивні характеристики особистості, є пенсіонером, має проблеми із здоров`ям, має стійкі соціальні зв`язки, не може бути підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки такі обставини не зменшують ризики, що є підставою для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів зауважує, що захисниками не було надано доказів того, що підозрюваний потребує невідкладного лікування поза межами закладу попереднього ув`язнення.

З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали суду, при апеляційному розгляді також не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15.09.2020 року, якою задоволено клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3