У Х В А Л А

27 липня 2020 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:

головуюча ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000977 стосовно обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченкове Нікопольського району Дніпропетровської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Київ, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_8

сторона захисту обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 ,
захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

в с т а н о в и в:
У провадженні Вищого антикорупційного суду (далі - суд) перебуває вказане кримінальне провадження.
У судовому засіданні захисниками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 заявлено клопотання про повернення обвинувального акта. Клопотання мотивовані тим, що у обвинувальному акті прокурором не чітко сформульовано обвинувачення, що у свою чергу порушує право обвинувачених на захист, оскільки їм не зрозуміло, від чого їм потрібно захищатись. Також, захисники посилаються на те, що обвинувальний акт не містить чіткого викладу обставин вчинення злочину, невірна кваліфікація органом досудового розслідування дій, не розкрито кожен із елементів складу злочину.
Суд, заслухавши учасників судового провадження, дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягають, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд, серед іншого, має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Процесуальний порядок складення обвинувального акта у кримінальному провадженні, перелік відомостей, що має містити обвинувальний акт, наведено у ст. 291 КПК України. Відповідно до вимог цієї ж статті надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
А тому, суд, перевіряючи обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК України, виходить виключно із положень зазначеної статті.
Так, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4 ) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно (ст. 291 КПК України).
Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт у даному провадженні підписаний детективом і прокурором та затверджений прокурором. Обвинувальний акт містить усі відомості, які передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення відповідних статей КК України та формулювання обвинувачення.
Відповідно, наведені у клопотанні захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 доводи щодо необхідності повернення обвинувального акта є необґрунтованими. Адже, згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України прокурор викладає в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення такими, якими він їх вважає встановленими. Таким чином, визначення способу та обсягу викладу фактичних обставин кримінального правопорушення у обвинувальному акті належить до дискреційних повноважень прокурора, а тому не підлягає перевірці судом на стадії підготовчого судового засідання.
До того ж посилання на практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) про право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, в контексті незгоди з формулюванням обвинувачення прокурором на стадії підготовчого судового засідання, як підставу для повернення обвинувальних актів, є некоректним. Адже ЄСПЛ у рішеннях по справах «Абрамян проти Росії», № 10709/02, від 09 жовтня 2008 року; «Пелісьє та Сассі проти Франції», № 25444/94, п. 52, від 25 березня 1999 року; «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58, від 25 липня 2000 року; «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34, від 20 квітня 2006 року, констатував відповідне порушення з огляду на те, що заявник дізнався про нову юридичну кваліфікацію інкримінованого йому злочину під час уже прийняття рішення судом і таким чином не міг підготуватись до захисту.
У даній справі сторона захисту, будучи ознайомлена із змістом обвинувального акта, до винесення рішення судом по справі за результатами судового розгляду може будувати стратегію захисту з урахуванням обставин, викладених у ньому.
Що стосується посилань захисника ОСОБА_9 на те, що органом досудового розслідування невірно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки зазначена в обвинувальному акті диспозиція ст. 364 КК України відображає не діючу на момент скоєння кримінального правопорушення, а діючу на момент складання обвинувального акта редакцію, то вони також є необґрунтованими, адже на етапі підготовчого судового засідання, суд позбавлений можливості перевірити доводи захисника щодо відповідності кваліфікації дій обвинуваченого фактичним обставинам справи. Натомість, на цьому етапі суд лише перевіряє обвинувальний акт на відповідність обов?язковим реквізитам, які він повинен містити. Відповідність кваліфікації дій обвинуваченого фактичним обставинам справи перевірятиметься судом на інших стадіях судового провадження, а тому, наразі, не є підставою для повернення обвинувального акта.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що клопотання захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 про повернення обвинувального акта прокурору задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись положеннями статей 291, 314-316, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотань захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 про повернення обвинувального акта відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1