Справа № 336/4420/18
Провадження № 1-кп/333/169/20
УХВАЛА

18 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора: ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,
обвинувачених: ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 ,
ОСОБА_15 ,
ОСОБА_16 ,

захисників обвинувачених: ОСОБА_9 ОСОБА_17 ,
ОСОБА_10 ОСОБА_18 ,
ОСОБА_11 ОСОБА_19 ,
ОСОБА_13 ОСОБА_20 ,
ОСОБА_12 ОСОБА_21 ,
ОСОБА_15 ОСОБА_22 ,
ОСОБА_14 ОСОБА_23 ,
ОСОБА_16 ОСОБА_24 ,
перекладача ОСОБА_25 ,
розглянувши під час судового розгляду клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про відвід складу суду у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя в режимі відеоконференції у кримінальному провадженні за обвинуваченням:
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_16 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

В Комунарському районному суді м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України та ОСОБА_16 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

18.09.2020 року у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 заявив відвід колегії суддів у складі суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Обґрунтовуючи свою заяву, ОСОБА_9 вказав, що зі змісту ухвали суду від 07.08.2020 року про продовження строку запобіжних заходів вбачається упередженість колегії суддів. Так, в ухвалі зазначено, що колегія суддів враховує показання потерпілого ОСОБА_6 , але останній ще не був допитаний потерпілим у даному кримінальному провадженні. Також, у вказаному процесуальному документі зазначено, що прокурор довів наявність фактів та інформації, зміст яких переконав суддів у тому, що обвинувачені могли вчинити злочини, зазначені в обвинувальному акті. Водночас, прокурор у судовому засіданні 07.08.2020 року не доводив таких фактів та інформації, а лише частково оголосив свої клопотання. Враховуюче викладені факти, ОСОБА_9 вважає, що є підстави для відводу колегії суддів.

Захисник ОСОБА_9 ОСОБА_17 та обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , а також їх захисники ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 і ОСОБА_21 , відповідно, підтримали заяву про відвід колегії суддів, без будь-яких обґрунтувань та мотивів.

Прокурор ОСОБА_5 , потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , представник останнього ОСОБА_26 , обвинувачений ОСОБА_16 та його захисник ОСОБА_24 заперечували проти задоволення заяви ОСОБА_9 про відвід колегії суддів, зазначивши, що відсутні будь-які підстави для цього.

Розглянувши заяву обвинуваченого ОСОБА_9 про відвід колегії суддів, заслухавши думки прокурора, потерпілих, представника потерпілого, обвинувачених та їх захисників, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Положеннями ст.ст. 75, 76 КПК України визначено підстави відводу судді.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань кримінального судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у кримінальних провадженнях є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, шо безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Суб`єктивними обставинами, за наявності яких можна зробити висновок про невідповідність суду вимогам неупередженості є, наприклад, висловлювання судді по суті правової проблеми у засобах масової інформації до свого головування у судовому органі, покликаному вирішити справу («Сандер проти Сполученого Королівства»); нереагування судді на расистські висловлювання присяжних («Ремлі проти Франції») тощо. З огляду на це ЄСПЛ наголосив на тому, що судді при виконанні ними службових обов`язків мають бути стриманими, щоб гарантувати репутацію безстороннього судочинства.

Встановлено, що ухвалою колегії суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя 07.08.2020 року по даному кримінальному провадженню строк запобіжних заходів обвинуваченим був продовжений по 06.10.2020 року: обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 тримання під вартою, а обвинуваченому ОСОБА_16 домашній арешт.

Дійсно у вказаному процесуальному документі колегія суддів посилалася на певні пояснення ОСОБА_6 , в яких він вказав, що впізнає ОСОБА_9 як особу, яка відносно нього скоїла злочин, при цьому останній застосовував насильство та катував його. Водночас, вказані пояснення потерпілого колегія суддів оцінювала як доказ наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 одного із злочинів, вказаного в обвинувальному акті. Зазначені пояснення колегія суддів не оцінювала як доказ винуватості ОСОБА_9 у скоєнні відносно ОСОБА_6 злочину.

Також, колегія суддів в своїй ухвалі висловила свою думку, що 07.08.2020 року прокурор у судовому засіданні в обґрунтування своїх клопотань, довів наявність фактів та інформації, зміст яких переконав колегію суддів у тому, що обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_16 могли вчинити злочини, зазначені в обвинувальному акту, перед цим мотивуючи такий висновок. Це думка суду, про що і було вказано у реченні: «на думку суду».

Отже, заявлений відвід колегії суддів у складі: суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав відводу, та інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості суддів, що передбачені КПК України. Аналіз доводів заяви про відвід колегії суддів ґрунтується на суб`єктивних переконаннях обвинуваченого ОСОБА_9 та не містить підстав відводу, передбачених ст. ст. 75, 76 КПК України.

За таких обставин заява ОСОБА_9 про відвід колегії суддів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 80-81, 321, 369, 392 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 щодо відводу складу суду у кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України - відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 21.09.2020 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3