Справа №459/3274/20
Провадження № 1-кп/459/558/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2020 року Червоноградський міський суд Львівської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000145 від 06.11.2020 разом з угодою про примирення про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Вишня, Городоцького району, Львівської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в :

29 жовтня 2020 року о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на території ігрового майданчику «Рошен» у центральному парку культури та відпочинку м. Червонограда, виявила мобільний телефон марки «МІ АЗ» сірого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який 29.10.2020 року, з власної неуважності втратила із свого законного користування ОСОБА_5 . Розуміючи, що за її діями ніхто не спостерігає та переконавшись у цьому, в ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, який вона реалізувала шляхом непомітного для сторонніх осіб поміщення виявленого мобільного телефону марки «МІ АЗ» до кишені верхнього одягу, а саме куртки. В подальшому, ОСОБА_4 вчинила необхідні дії з метою приховування вчиненого, тим самим реалізувала свій протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене шляхом вільного доступу, а в подальшому розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, залишивши місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, чим завдала потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 4499 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 таємно викрала чуже майно (вчинила крадіжку), тобто вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України.

16.11.2020 між ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Відповідно до такої угоди потерпіла та підозрювана ОСОБА_4 дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України. ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторони угоди домовились щодо призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого санкцією ч.1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік із звільненням від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України. ОСОБА_4 дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене покарання.
Потерпіла ОСОБА_5 також просить вказану угоду з обвинуваченою затвердити.
Вислухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного:
Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком. Потерпілою від даного кримінального правопорушення є ОСОБА_5 . Шкоду, заподіяну потерпілій відшкодовано повністю шляхом повернення викраденого, і остання претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої немає.
Потерпіла та обвинувачена добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону. Підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, - відсутні.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), тобто вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Обвинувачена раніше не судима, покарання, яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ч.1 ст. 185 КК України.
При таких обставинах, суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченою та потерпілою і призначити узгоджений сторонами вид та розмір покарання обвинуваченій, яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Судом роз`яснено ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до відповідальності, встановленої законом.
Запобіжний захід обвинуваченій під час досудового розслідування не обирався, і до вступу вироку в законну силу підстав для його обрання також немає.
З речовими доказами слід вчинити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 373, 374, 475 КПК України, суд
ухвалив:
Затвердити угоду від 16 листопада 2020 року про примирення між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за яким призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 16 листопада 2020 року покарання у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з встановленням іспитового строку в один рік та покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: мобільний телефон марки МІ А3 сірого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який передано на зберігання потерпілій - залишити потерпілій ОСОБА_5 як власнику.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1