У Х В А Л А
Справа № 149/1817/20

Провадження №1-кп/149/210/20

05.10.2020 року м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання начальника Хмільницького відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000856 від 06.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності

ВСТАНОВИВ:
25.08.2020 року до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області надійшло клопотання начальника Хмільницького відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000856 від 06.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності в порядку п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Клопотання мотивоване тим, що до Хмільницького ВП надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що в січні-лютому 2015 року невідома особа шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_5 , під приводом розрахунку за лікування її покійної матері, заволоділа грошовими коштами останньої в розмірі 50000 грн.

06.12.2015 року Хмільницьким ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області внесено відомості до ЄРДР за № № 0000856 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В ході проведених слідчих та розшукових дій, особа, яка вчинила шахрайські дії не встановлена, про підозру нікому не повідомлено.

01.07.2020 року Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 2617-VIII від 22.11.2018 року внесено зміни до КПК України, відповідно до яких кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, відноситься до кримінального проступку та досудове розслідування в ньому проводиться у формі дізнання.

Постановою прокурора про визначення органу проведення досудового розслідування від 09.07.2020 року у провадженні подальше досудове розслідування у формі дізнання доручено відділу дізнання Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області.

Оскільки кримінальний проступок вчинено в січні-лютому 2015 року, на даний момент закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, в зв`язку з чим, прокурор звернувся з клопотанням про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти закриття кримінального провадження.

Заслухавши доводи прокурора щодо клопотання, думку потерпілої, дослідивши матеріали клопотання, кримінальне провадження № 0000856, суд дійшов наступного висновку.

Згідно п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 та абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті. Закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі, та три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Враховуючи те, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України є кримінальним проступком, строк притягнення до кримінальної відповідальності за який відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України становить 3 роки, а з моменту початку досудового розслідування кримінального провадження № 0000856 минуло більше 5 років, дане кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000856, відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України за заявою ОСОБА_4 внесено до ЄРДР 06.12.2015 року.

В ході досудового розслідування 09.12.2015 року допитано потерпілу. 19.01.2016 року внесено клопотання про дозвіл на тимчасовий доступ до інформації оператора та провайдера телекомунікацій, ПрАТ «Київстар», яка містить охоронювану законом таємницю, та отримано ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду про дозвіл на тимчасовий доступ до інформації в оператора та провайдера телекомунікацій, яка містить охоронювану законом таємницю.

Проте ухвала слідчого судді Хмільницького міськрайнного суду про надання дозволу слідчому ОСОБА_6 на тимчасовий доступ до інформації операторів та провайдерів телекомуніакцій, яка містить охоронювану законом таємницю, слідчим не реалізовано, відповідну інформацію не отримано.

11.11.2018 року слідчим ОСОБА_7 , повторно допитано потерпілу.

В подальшому, після листопада 2018 року, органом досудового розслідування та слідчими жодні слідчі та розшукові дії у даному кримінальному провадженні не проводилися.

Таким чином, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування, зокрема слідчими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в період з листопада 2018 року по липень 2020 року не вчинено жодної слідчої розшукової дії на розкриття вказаного кримінального правопорушення, що є відвертим та грубим порушенням Конституції України та КПК України.

Також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що процесуальними прокурорами у вказаному кримінальному провадженні процесуальне керівництво та контроль за досудовим розслідуванням у межах повноважень наданих статтею 36 КПК України (зокрема п.4,5,8,21 ч. 2 ст. 36), фактично не здійснювалося.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 6 Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Статтею 56 Конституції України гарантовано, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, мав право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Європейського суду з прав людини, включають в себе вимоги, що розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю (рішення у справі "Менешова проти Росії" (Menesheva v. Russia), заява № 59261/00, пункт 67, ЄСПЛ 2006-III).

Кримінальним процесуальним кодексом України для реалізації завдань кримінального провадження слідчому та прокурору надано відповідні повноваження та процесуальні права, а також покладені відповідні обов`язки.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження № № 0000856 від 06.12.2015 року, у вказаному кримінальному провадженні органом досудового розслідування, слідчими та прокурорами не забезпечено ретельне та оперативне розслідування, не забезпечено право потерпілого на ефективний засіб юридичного захисту в органах Національної поліції України та органах прокуратури України. Тобто, органами Національної поліції України в особі Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області та органами прокуратури України в особі Калинівської місцевої прокуратури не виконано обов`язки щодо ефективного та оперативного досудового розслідування.

Проте, суд також прийшов до висновку, що закриття провадження у зв`язку з закінчення строків давності, передбачених статтею 49 КК України є безумовним і з огляду на положення статті 284 КПК України таке рішення приймається судом за клопотанням прокурора. Тому суд вимушений ухвалити судове рішення про задоволення клопотання прокурора та закриття кримінального провадження № 0000856 від 06.12.2015 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Зокрема такий висновок суду грунтується також на постанові Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №665/2387/14-к у якій суд касаційної інстанції вказав, що строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальна справа щодо цієї особи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. 284 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Клопотання начальника Хмільницького відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , задовольнити.

Закрити кримінальне провадження № 0000856 від 06.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку з закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1