У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2020 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 07 лютого 2021 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з повною середньою освітою, студента Технічного коледжу, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, у кримінальному провадженні №0000288 від 02.10.2020 року,

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5
підозрюваний ОСОБА_6
законний представник
неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8

встановив:

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді підозрюваному ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" терміном до 07 лютого 2021 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити прокурору в задоволенні клопотання та обрати запобіжний захід ОСОБА_6 , не пов`язаний з триманням під вартою.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
На думку апелянта, ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що прокурор не надав достатніх доказів реального існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, вказані ризики слідчим в клопотанні перераховано формально, без врахування особи підозрюваного ОСОБА_6 , його особистих якостей та попередньої поведінки.

Вказує, що матеріали кримінального провадження не містять доказів попередньої змови ОСОБА_6 з іншими підозрюваними про вчинення злочину, а за такого, на його думку, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , повинно кваліфікуватись за ч. 1 ст. 189 КК України, яке є нетяжким злочином.

На думку апелянта, при постановленні слідчим суддею ухвали про продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не в повній мірі досліджено всі обставини справи, не надано належної оцінки доказам вини ОСОБА_6 , не встановлено обставини, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, що призвело до неповноти судового розгляду та постановлення незаконного та необґрунтованого рішення.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

02.10.2020 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0000288 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, тобто вимога передачі чужого майна (вимагання), із застосуванням насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

16.10.2020 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

17.10.2020 року ухвалою слідчого судді Центрального суду м. Миколаєва ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.12.2020 року включно без права внесення застави.

30.10.2020 року ухвалою Миколаївського апеляційного суду вказану ухвалу слідчого судді було залишено без змін.

10.12.2020 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000288 від 02.10.2020 року продовжено до чотирьох місяців, а саме до 16.02.2021 року включно.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 на 60 днів, в обґрунтування клопотання зазначив, що для завершення досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, окрім того зазначив, що ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, продовжують існувати та не зменшились.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, тяжкість кримінального правопорушення за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3-х до 7 років, наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зникли та не зменшились.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступного.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Крім того, слід зазначити, що ст. 184 КПК України вимагає від сторони обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначити не лише наявні ризики, а також вказати обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку що запобігти їм в змозі цей вид запобіжного заходу.
Разом з тим, як вбачається з клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим не наведено виключних обставин і не надано доказів, які б давали підстави для тримання підозрюваного під вартою. Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, не може бути підставою для запобіжного ув`язнення особи.
Слідчим суддею вірно зазначено в ухвалі про те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, яке за ступенем тяжкості відповідно до ч. 5 ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується заявою потерпілого ОСОБА_9 про вимагання в нього грошових коштів; протоколом допиту у якості потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом додаткового допиту у якості потерпілого ОСОБА_9 ; висновками судової медичної експертизи №1205 та №1278; протоколом огляду за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколами аудіо-, відео контролю особи, під час якого встановлено причетність до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та неповнолітнього ОСОБА_6 , а також факт вимагання грошових коштів у потерпілого; протоколами і хід візуального спостереження за особою, його поведінкою або тих, з ким він контактує у публічно допустимих місцях; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_13 ; протоколом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_13 ; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Разом з тим, слідчий, звертаючись з клопотанням про продовження строку застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді даного клопотання, не навів доводів про наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей, які мають суттєве значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , має постійне місце проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , є неповнолітнім, позитивно характеризується, навчається, а також має намір співпрацювати з органами досудового розслідування та надавати покази.

Вказані обставини свідчать про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, та дають підстави суду вважати, що саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Враховуючи наведене, обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про те, що застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п. 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст.194 КПК України, є достатнім для запобігання встановленим ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст. 376, 405, 407, 409, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2020 року, якою підозрюваному ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07 лютого 2021 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_14 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- не відлучатися з міста Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні, потерпілим та свідками;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції України за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 .

Строк дії ухвали до 07 лютого 2021 року включно.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді