У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.10.2020 Справа №607/17085/20

09 жовтня 2020 року
Провадження № 1-кс/607/7216/2020
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Берегово Закарпатської області, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 непрацюючого, неодруженого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором ОСОБА_3 , звернувся в рамках кримінального провадження № 0000317 від 01.06.2020 року до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, виник спільний злочинний умисел, направлений на вербування та переміщення людей, з метою втягнення у заняття жебрацтвом з використанням уразливого стану осіб, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Після досягнення домовленостей, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у невстановленому місці та час, зустрілися із ОСОБА_8 . Під час зустрічі вони з`ясували, що ОСОБА_8 перебуває в уразливому стані, що зумовлений його тяжким матеріальним становищем, а саме відсутність постійного місця роботи, заробітку, власного житла та грошових коштів.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою втягнення ОСОБА_8 у заняття жебрацтвом, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , скориставшись уразливим станом особи, за допомогою умовлянь та обіцянок, домоглися його згоди на заняття жебрацтвом та схилили до виїзду в м.Тернопіль, чим здійснили вербування потерпілого у зайняття жебрацтвом.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою втягнення ОСОБА_8 у заняття жебрацтвом, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у невстановленому досудовим розслідуванням час, скориставшись уразливим станом особи, за допомогою автомобіля марки «Citroen Evasion», зеленого кольору, н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , доставили в м. Тернопіль ОСОБА_8 , чим здійснили переміщення потерпілого для зайняття жебрацтвом.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою втягнення ОСОБА_8 у заняття жебрацтвом, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в червні липні 2020 року у місті Тернополі, використовуючи безправне положення і уразливий стан ОСОБА_8 , примусили останнього займатись під їх контролем жебракуванням в місцях значного скупчення людей.
Отримані ОСОБА_8 грошові кошти ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у нього відбирали на власні потреби.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вербуванні та переміщенні людини, вчиненому з метою експлуатації, з використанням уразливого стану особи, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.
17 серпня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України.
18 серпня 2020 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 23:59 год. 15 жовтня 2020 року.
21 вересня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.149 КК України, а саме у вербуванні та переміщенні людини, вчиненому з метою експлуатації, з використанням уразливого стану особи, щодо кількох осіб та за попередньою змовою групою осіб.
Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у справі доказами.
28 вересня 2020 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000317 від 01 червня 2020 року до трьох місяців тобто до 01 листопада 2020 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 15 жовтня 2020 року о 23 год. 59 хв. Однак, завершити досудове розслідування до вказаної дати не є можливим, оскільки необхідно виконати наступні слідчі та процесуальні дії, а саме:

- допитати усіх осіб у якості свідків у даному кримінальному провадженні на території м.Тернопіль та Закарпатської області;

- отримати тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю щодо руху коштів у АТ «Ощадбанк»;

- отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки експертизи аудіо- звукозапису, яка ще не проведена;

- завершити процедуру розтаємнення документів, на підставі яких проводилися у даному кримінальному провадженні негласні слідчі (розшукові) дії та долучити їх до матеріалів кримінального провадження;

- провести переклад розмов з угорської на українську мову в результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж за участі перекладача.

- скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

- виконати інші слідчі дії у проведенні яких виникне необхідність.

Метою продовження запобіжного заходу тримання під вартою до ОСОБА_4 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставами продовження застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який за ступенем тяжкості відноситься до особливо тяжкого, а також встановлені обставини, які виправдовують даний запобіжний захід, підтверджують наявністю зазначених ризиків та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинений ним злочин у вигляді позбавлення волі від 8 до 12 років з конфіскацією майна, без альтернативної міри покарання, може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду як на території України, так і поза її межами з метою уникнення від відповідальності.
Ризиком того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні є те, що на даний час досудовим розслідування не встановлено усіх потерпілих від даного злочину, вказані особи не допитані. Водночас, деякі з них можуть бути відомі ОСОБА_4 , а відтак останній як особисто, так і через третіх осіб може незаконно впливати на свідків з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати.
Також, ОСОБА_4 особисто або через третіх осіб може незаконно впливати, у тому числі шляхом застосування погроз, на потерпілого у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 з метою ненадання ним показів чи надання показів в його користь, а сторона обвинувачення не матиме можливості запобігти цьому та перешкоджати протиправним діям.
Ризиком того, що ОСОБА_4 може перешкоджати органу досудового розслідування у встановленні обставин вчинення злочину, всіх учасників кримінального правопорушення, встановленню істини у кримінальному провадженні та забезпечення швидкого, повного і неупередженого дослідження обставин вчинення злочину і завершення досудового розслідування у розумний строк є дані про його особу, спосіб учинення ним злочину.
Ризиком того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється є те, що у ОСОБА_4 не має постійного місця роботи, стабільного доходу не отримує, що свідчить про слабку міцність соціальних зв`язків та намагання задовольнити свої матеріальні потреби злочиним шляхом, що й стало причиною вчинення ним злочину.
Слідчий вважає, що вказані обставини, в цілому, свідчать про те, що визначені в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики не зменшились та продовжують існувати, а тому виправдовують подальше тримання ОСОБА_4 під вартою, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.
Посилаючись на наведене, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, запобігання можливому переховуванню від слідства та суду, незаконному впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, швидкого, повного та неупередженого здійснення досудового розслідування, слідчий просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання та просила задовольнити.
Захисник-адвокат ОСОБА_5 заперечив з приводу клопотання слідчого.

Вказав, що прокурором не доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та те, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 .

Відтак, просив змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою на особисте зобов`язання.

ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими сторони обґрунтовують свою позицію, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
В силу вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з вимогами ст. 197 КПК строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.
Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Положеннями ч. 3 ст. 199 КПК встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Встановлено, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000317 від 01.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України.

17 серпня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України.

18 серпня 2020 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 23:59 год. 15 жовтня 2020 року.

21 вересня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.149 КК України, а саме у вербуванні та переміщенні людини, вчиненому з метою експлуатації, з використанням уразливого стану особи, щодо кількох осіб та за попередньою змовою групою осіб.

28 вересня 2020 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000317 від 01 червня 2020 року до трьох місяців тобто до 01 листопада 2020 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 15 жовтня 2020 року о 23 год. 59 хв.

Однак, завершити досудове розслідування до вказаної дати не є можливим, оскільки необхідно виконати наступні слідчі та процесуальні дії, а саме:

- допитати свідків у даному кримінальному провадженні на території м.Тернопіль та Закарпатської області;

- отримати тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю щодо руху коштів у АТ «Ощадбанк»;

- отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки експертизи аудіо- звукозапису, яка ще не проведена;

- завершити процедуру розтаємнення документів, на підставі яких проводилися у даному кримінальному провадженні негласні слідчі (розшукові) дії та долучити їх до матеріалів кримінального провадження;

- провести переклад розмов з угорської на українську мову в результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж за участі перекладача.

- скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

- виконати інші слідчі дії у проведенні яких виникне необхідність.

Вищезазначені обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Крім того, з огляду на вимоги ст.ст. 177, 194 КПК України, під час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя оцінює зібрані докази на предмет обґрунтованої підозри.
На думку слідчого судді наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання слідчим та прокурором доказами, а саме:

- заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 10 серпня 2020 року;

- протокол обшуку в автомобілі марки «Citroen Evasion», зеленого кольору, р.н.з. НОМЕР_1 , від 31 липня 2020 року;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину від 30 липня 2020 року;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи від 30 липня 2020 року;

- проміжними протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій спостереження за особою від 22 липня 2020 року.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграф 1 (с) Конвенції, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Існування «обґрунтованої підозри» розглядається як необхідна, а при первісному обранні навіть іноді неодмінна і достатня підстава для арешту.
Згідно усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).
Сторона захисту не спростовує питання обґрунтованості підозри, враховуючи це, та надане суду повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України суд приходить до висновку, що наявна підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України не є вочевидь необґрунтованою.
Розглядаючи питання наявності ризиків на які посилались слідчий, прокурор у клопотанні про продовження строку тримання під вартою та позицію захисту щодо їх недоведеності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 18 серпня 2020 року обрано щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Зазначені ризики на думку слідчого судді продовжують існувати і надалі, та їх обсяг не зменшився, що виправдовує тримання ОСОБА_4 під вартою.
Встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.
Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
Оцінюючи можливість впливу на свідків слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків, потерпілих та дослідження їх судом.
На думку слідчого судді, перелічені вище ризики не відпали, продовжують існувати та виправдовують утримання підозрюваного під вартою, як виключну міру запобіжного заходу. Обставин, які б передбачали застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що останній не одружений, не працює, немає постійного законного заробітку, на утриманні особи не перебувають, що свідчить про слабку міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання та те, що останній перебуваючи на волі з метою уникнення відповідальності може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, а також продовжувати вчиняти інші злочини.
Оцінюючи у сукупності наявні у справі докази, пояснення учасників кримінального провадження, а також те, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, не одружений, на утриманні не має осіб, відсутнє постійне місце роботи та дохід, слідчий суддя вважає, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним ризикам.
З огляду на наведені вище обставини, приймаючи до уваги наданні слідчому судді документи та доводи, слідчий суддя не вбачає беззаперечних та обґрунтованих підстав для обрання відносно ОСОБА_4 будь-якого іншого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, який би запобіг ризикам, встановлених судом.
Стороною захисту не доведено, а слідчим суддею не встановлено, що на даний час змінились обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, дані про його особу та ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу. Більше того, на даний час ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину щодо кількох осіб.
Таким чином, з урахуванням викладених обставин, переконливості наявних ризиків, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винним у вчиненні злочину, що йому інкримінується, в сукупності з відомостями про особу підозрюваного в цьому кримінальному провадженні, характером вчинення інкримінованого йому злочину та його ролі в ньому, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 до 23 год. 59 хв. 31 жовтня 2020 року.
Запобіжний захід тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 .
Обставини щодо погіршення стану здоров`я ОСОБА_4 та які б перешкоджали перебуванню останнього в умовах СІЗО, слідчим суддею не встановлено.
Доводи захисника про те, що прокурор не довів ризики встановлені ст.177 КПК України є безпідставними та спростовуються вищенаведеними обставини справи.
На підставі наведеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 193, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання захисника та підозрюваного про застосування запобіжного заходу не пов`язаного із тримання під вартою відмовити.

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 23 год. 59 хв. 31 жовтня 2020 року.

У випадку внесення застави, визначеної ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 серпня 2020 року за № 607/13598/20, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати до відповідних органів державної влади на зберігання закордонний паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон; утриматись від спілкування із потерпілими, свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, на строк до 31 жовтня 2020 року.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у випадку не виконання покладених обов`язків внесена застава буде звернута в дохід держави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 та захиснику негайно після її оголошення.

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 31 жовтня 2020 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1