Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1680/20
Провадження по справі № 1-кп/281/166/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2020 року смт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі
секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ,
законного представника
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Лугини кримінальне провадження № 0000239 внесене 01.09.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень, Коростенського району, Житомирської області, українця, громадянина України, учня 11-Б класу Коростенської вечірньої (змінної) школи 2-3 ступенів, не інваліда, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Судом встановлено, що ОСОБА_4 будучи неповнолітнім, вчинив суспільно-небезпечне діяння при таких обставинах.

29.08.2020 неповнолітній ОСОБА_4 під час перегляду інтернет сайту «OLX», знайшов оголошення про продаж мотоцикла марки «ZONGSHEN ZS200GS», сірого кольору. В той же день та час у неповнолітнього ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння зазначеного транспортного засобу та останній розпочав розмову по мобільному телефону з власником мотоцикла марки «ZONGSHEN ZS200GS», номер шасі НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 ОСОБА_7 . В подальшому в ході переписки неповнолітній ОСОБА_4 домовився у мобільному додатку «Viber» з ОСОБА_7 про огляд даного мотоцикла в с.Радовель, Олевського району, Житомирської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, 01.09.2020 близько 10 години неповнолітній ОСОБА_4 сівши на автобус сполученням «Житомир-Олевськ» поїхав до с.Радовель, Олевського району, Житомирської області. В цей же ж день близько 11 години 30 хвилин він приїхав в с.Радовель де знаходячись в центрі села, біля автобусної зупинки зустрівся із знайомим потерпілого ОСОБА_8 , який приїхав показати мотоцикл марки «ZONGSHEN ZS200GS», сірого кольору. Підійшовши до вказаного мотоциклу неповнолітній ОСОБА_4 оглянув його. З метою незаконного заволодіння даним мотоциклом, неповнолітній ОСОБА_4 шляхом обману, завів мотоцикл, таким чином привів його в механічну дію, сів на нього та керуючи ним поїхав в напрямку автодороги Київ-Ковель. Таким чином неповнолітній ОСОБА_4 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме мотоциклом марки «ZONGSHEN ZS200GS», номер шасі НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 сірого кольору, який належить ОСОБА_7 , вартість якого згідно висновку авто - товарознавчої експертизи з оцінки колісного транспортного засобу №020/636 від 03.09.2020 становить 17552 гривні 43 копійки, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на вище вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч.1 ст.289 КК України за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Він повністю погоджується з обвинуваченням кається у вчиненому та запевняє, що виправиться і такого вчиняти не буде.

18.12.2020 до суду надійшло клопотання захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 , яке він підтримав у судовому засіданні, про звільнення неповнолітнього обвинуваченого від покарання на підставі ст.105 КК України із застосуванням примусового заходу виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_5 .

Неповнолітній обвинувачений та його законний представник підтримали клопотання захисника.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання захисника, вважала за можливе звільнити ОСОБА_4 від покарання та застосувати відносно нього примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі обвинуваченого під нагляд матері.

Потерпілий у судове засідання не з?явився, надіслав на адресу суду заяву, в які просить справу розглядати за його відсутності, до обвинуваченого будь яких моральних чи матеріальних претензій не має, рішення просить прийняти на розсуд суду.

Представник потерпілого у судове засідання не з?явився, надіслав на адресу суду заяву, де просить справу розглядати за його відсутності, щодо прийнеяття рішення по справі покладається на розсуд суду

Представники органу опіки та піклування Коростенської міської ради та ювенальної превенції Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином.
Суд допитавши неповнолітнього обвинуваченого, заслухавши думку учасників процесу стосовно клопотання та дослідивши письмові докази, які характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та про його задоволення, виходячи з наступного.

Згідно копії паспорта № НОМЕР_3 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на час вчинення суспільно-небезпечного діяння він не досяг повноліття.
Згідно характеристики, виданої директором Коростенської вечірньої (замінної) школи ІІ-ІІІ ступенів від 04.09.2020 ОСОБА_4 , за місцем навчання характеризується посередньо.
Відповідно до характеристики, виданої органом самоорганіації населення - Спілки голів окружних будинкових, вуличних комітетів № 108 від 07.09.2020 ОСОБА_4 характеризується за місцем проживання позитивно.
Згідно довідки про наявність судимостей вбачається, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності,
Як вбачається з медичних довідок ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Відповідно до ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру.

Злочин, скоєний ОСОБА_4 , відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Вирішуючи питання щодо застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 конкретного виду із заходів виховного характеру, суд виходить з наступного.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.

Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , суд враховує особу неповнолітнього, який за місцем проживання характеризуються позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг 18 років, висновок органу пробації згідно якого встановлена можливість виправлення неповнолітнього без позбавлення або обмеження волі, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставини, думку потерпілого який не має до неповнолітнього обвинуваченого претензій ні морального ні матеріального характеру. У зв`язку з чим до ОСОБА_4 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, зокрема, у виді передачі під нагляд матері.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК ( 2341-14), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Особами, які заміняють батьків, є, зокрема, усиновителі, опікуни і піклувальники.

Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують. Строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Мати обвинуваченого, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває в декретній відпустці, не судима, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 .

Остання не заперечує проти передачі її сина ОСОБА_4 під її нагляд, строком на 1 (один).

Оцінивши зібрані по даному кримінальному правопорушенню докази, суд вважає, що вина ОСОБА_4 , в скоєнні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, доведена в повному обсязі.

Обвинувачений беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у незаконному заволодінні транспортним засобом та просить звільнити від покарання із застосуванням відносно нього примусових заходів виховного характеру, згідно клопотання його захисника.

На підставі викладеного, враховуючи, що неповнолітній ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро покаявся у вчиненому, шкодує про свій протиправний вчинок, матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_7 відшкодована повністю, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 , від кримінальної відповідальності, застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 .

Суд вважає, що саме такий вид примусових заходів виховного характеру буде необхідним і достатнім для перевиховання і виправлення неповнолітнього, попередження вчинення ним нових правопорушень.

Керуючись ст. 105 КК України, ст. ст. 368, 370, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 , про звільнення неповнолітнього обвинуваченого від покарання відповідно до ст.105 КК України та застосування примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 під нагляд матері строком на 1 (один) рік - задовольнити.

Застосувати у відношенні до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , примусові заходи виховного характеру у вигляді - передачі під нагляд матері ОСОБА_5 строком на 1 (один) рік.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду через Лугинський районний суд Житомирської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1