Номер провадження 1-кс/201/4303/2020
УХВАЛА
Іменем України
16 грудня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Дніпропетровської обласної прокуратури щодо не розгляду клопотань та невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

09.12.2020р. ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з даною скаргою, в якій просив визнати бездіяльність керівника Дніпропетровської обласної прокуратури щодо не розгляду клопотань, зобов`язати внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що у провадженні СВ Шевченківського ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000040 від 28.11.2012р. У зв`язку з неефективністю досудового розслідування, відсутністю контролю процесуального прокурора, заявник звернувся зі скаргою до прокурора Дніпропетровської області та зверненнями від 02.11.2020р. та від 09.11.2020р. просив розглянути звернення, надати вмотивовану постанову про передачу кримінального провадження іншому органу досудового розслідування; встановити розумний строк закінчення досудового розслідування; внести відомості щодо винних осіб - прокурорів - до Єдиного реєстру досудових розслідувань тощо. Однак розгляд скарг і клопотань почалося лише після звернення до Генерального прокурора України від 17.10.2020р.

Листом прокуратури області від 02.12.2020р. заявникові повідомлено, що скарги і заяви частково задоволені: визнано неефективним проведення досудового розслідування, подальше досудове розслідування доручено слідчому відділу Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, забезпечення процесуального керівництва Дніпропетровській місцевій прокуратурі № 3.

У листі зазначено, що не вбачається достатніх даних, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення прокурорами, оскільки в них висловлено незгоду з їх діями щодо виконання своїх службових обов`язків, а тому відповідні відомості до ЄРДР не вносились.

З відповіддю заявник не згоден, оскільки вважає, що ці висновки суперечать нормам законодавства. Прокурором не винесена постанова, яка повинна відповідати вимогам ст. 110 КПК України. Прокурор без внесення відомостей до ЄРДР, за своїм розсудом, вирішив питання про відсутність у діях посадових осіб прокуратури Дніпропетровської області кримінального правопорушення.
На підставі викладеного, просив визнати бездіяльність керівника Дніпропетровської обласної прокуратури щодо не розгляду клопотань, заповзати винести мотивовану постанову у відповідності до вимог ст. 110 КПК України, вести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення.
Заявник надав заяву, у якій просив розглядати скаргу без його участі, скаргу підтримав.
Представник Дніпропетровської обласної прокуратури в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.
Встановлено, що заявник звернувся до прокурора Дніпропетровської області з клопотанням (заявою) від 02.11.2020р. про передачу кримінального провадження № 0000040 від 28.11.2012р. іншому органу та внесення відомостей до ЄРДР, а також із заявою від 09.11.2020р. про передачу кримінального провадження № 0000040 від 28.11.2012р. іншому органу.
Листом Дніпропетровської обласної прокуратури від 02.12.2020р. № 04/2/2-358-08 заявникові повідомлено, що його звернення від 17.10.2020, яке надійшло із Офісу Генерального прокурора, а також звернення від 02.11.2020р. та 09.11.2020р. щодо стану досудового розслідування у кримінальному провадженні та з інших питань розглянуті.
У зв`язку з проведенням неефективного досудового розслідування, 02.12.2020р. обласною прокуратурою подальше досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000040 доручено слідчому відділу Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, забезпечення процесуального керівництва - Дніпропетровській місцевій прокуратурі №3.
Разом з цим, зі змісту звернень не вбачається достатніх даних, які б вказували на вчинення посадовими особами Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 і обласної прокуратури кримінального правопорушення, оскільки в них висловлено незгоду з їх діями щодо виконання своїх службових повноважень. У зв`язку з цим, відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились.
Отже, відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 не внесені.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається не на заявника, а на слідчого і прокурора.
За змістом ч. 3 ст. 214 КПК України заборонено здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Тобто, слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК, не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину.
З огляду на такі обставини необхідно звернути увагу, що вимога про внесення відомостей до ЄРДР на підставі заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не передбачає здійснення оцінки обґрунтованості таких заяв на наявність ознак складу кримінального правопорушення, а передбачає лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Викладені в такому повідомленні обставини підлягають перевірці, але така перевірка повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.
Таким чином, слідчий суддя констатує пряму заборону процесуального Закону, а відтак неможливість здійснення перевірочних дій про можливий злочин без попереднього внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Наслідком такого порушення буде визнання всіх зібраних доказів недопустимими.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Зі змісту вимог ч. 2 ст. 214 КПК України вбачається, що з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань розпочинається досудове розслідування.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Таким чином, приймаючи до уваги, що невнесення відомостей до ЄРДР за заявою порушує права заявника, а також зважаючи на те, що за вказаних обставин уповноваженою особою Дніпропетровської обласної прокуратури не виконано зазначені положення КПК України, а відомості, які містяться в заяві безпідставно не внесені до ЄРДР, слід дійти висновку, що вимога про зобов`язання уповноваженої особи Дніпропетровської обласної прокуратури внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування підлягає задоволенню.
Отже, згідно змісту вимог ч. 5 ст. 36 КПК України розгляд питання про зміну органу досудового розслідування у разі неефективного досудового розслідування відноситься до компетенції керівника обласної прокуратури.
Згідно із ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
З аналізу наведених норм кримінально процесуального закону випливає, що постанова не є безальтернативною формою прийняття рішення прокурором. Зокрема, оскаржується рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги.
Разом із тим, як видно із матеріалів скарги, звернення (скарга) заявника в частині передачі кримінального провадження іншому органу досудового розслідування розглянуте по суті та задоволено, а тому відсутня бездіяльність і підстави для зобов`язання керівника прокуратури виносити постанову у порядку ст. 110 КПК України.
Тому у задоволенні скарги у частині зобов`язання керівника прокуратури прийняти постанову у відповідності до вимог ст. 110 КПК України слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 25, 28, 214, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Дніпропетровської обласної прокуратури щодо не розгляду клопотань та невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Дніпропетровської обласної прокуратури внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою адвоката ОСОБА_3 від 02.11.2020р. про вчинення кримінального правопорушення.

В задоволенні іншої частини вимог скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1