Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2576/20
Провадження № 1-кп/935/388/20
ВИРОК
Іменем України

26 листопада 2020 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коростишівського районного суду Житомирської області кримінальне провадження №0000366 від 29.09.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростишів Житомирської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодружений, утриманців не має, працював фрезерувальником у ФОП « ОСОБА_6 » м.Коростишів Житомирської області, депутатом та інвалідом не є, не судимий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
встановив:

28 вересня 2020 року близько 22 години 55 хвилин ОСОБА_5 знаходився у кімнаті за місцем свого проживання, що розташоване по АДРЕСА_1 де вживав спиртні напої з раніше знайомим ОСОБА_4 .

У ході розпиття спиртних напоїв на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння виник злочинний умисел на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у вказаний день, час та місці діючи з метою спричинення тілесних ушкоджень, будучи байдужим до наслідків своїх дій, ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння взяв зі стола кухонний ніж та лезом ножа наніс ОСОБА_4 із достатньою силою два удари в область черевної порожнини, заподіявши останньому тілесне ушкодження у вигляді 2 колото-різаних ран по передній поверхні черевної стінки з ушкодженням великого сальника та пристінкової очеревини, із розвитком гемоперитонеуму (наявність крові у черевній порожнині), які по своїй категорії відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознаками небезпеки для життя в момент спричинення.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч. 1 ст. 121 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, вибачився перед потерпілим, пояснив суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване діяння, 27.10.2020 прийшов з роботи, сильно змерз, випив горілки, ліг спати, до нього прийшов потерпілій, який є його знайомим, попросив спиртного, разом стали вживати алкоголь. Між обвинуваченим та потерпілим виник конфлікт, потерпілий висловився на адресу обвинуваченого нецензурно, порвав на ньому футболку. Обвинувачений нарізав продукти, у нього був ніж в руці, він наніс потерпілому близько 2 ударів у бік.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що обвинувачений його знайомий, раніше конфліктів ніяких не мали, періодично разом випивали, обвинувачений запропонував випити, у обвинуваченого вдома вживали спиртне, між ними виник словесний конфлікт. Потерпілий та обвинувачений сиділи разом на дивані. Обвинувачений нарізав продукти, взяв ножа в руку зі стільчика, на якому були горілка та закуска та сказав, що "покоцає" потерпілого. Удари обвинувачений потерпілому наніс в ліву область живота, стоячи, потерпілий спочатку не зрозумів, що він ударив його ножем, здалося, що рукою, боляче не було, тільки кров. Витрати на лікування обвинувачений потерпілому не відшкодував. Потерпілий вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання, пов`язане з позбавленням волі, на розсуд суду, претензій до обвинуваченого не має.

Обвинувачений ОСОБА_5 , прокурор, потерпілий ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_7 не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 доведена, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисні дії, які виразились у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України є тяжким злочином, ОСОБА_5 не судимий, неодружений, осіб на утриманні не має, до обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою працював фрезерувальником у ФОП « ОСОБА_6 » м.Коростишів Житомирської області, за місцем проживання характеризується негативно.

Щире каяття є обставиною, яка пом`якшує покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, позицію потерпілого, і вважає, що його виправлення, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання неможливо без ізоляції від суспільства, останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті Кримінального Закону.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

За вказаних обставин суд вважає, що ізоляція ОСОБА_5 шляхом позбавлення волі відповідає вимогам справедливості щодо застосування покарання та відображає співмірність злочину та кари, і тільки таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Обраний запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою продовжити на строк шістдесят днів, тобто по 23 січня 2021 року включно.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 у строк покарання у виді позбавлення волі, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення з 29 вересня 2020 року по 26 листопада 2020 року включно.

Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлений.

Питання про скасування арешту майна необхідно вирішити в порядку ч.4 ст.174 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити в порядку ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, ч.3 ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 у строк покарання у виді позбавлення волі, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення з 29 вересня 2020 року по 26 листопада 2020 року включно.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з 29 вересня 2020 року.

Обраний запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою продовжити на строк шістдесят днів, тобто по 23 січня 2021 включно.

Скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 жовтня 2020 року, арешт у виді заборони права на відчудження, розпорядження та користування на: кухонний ніж марки «HONGLI», скляну чарку та одяг, в який був одягнений потерпілий ОСОБА_4 , а саме: чоловічу майку сірого кольору зі слідами бурого кольору та чоловічі спортивні штани темно-синього кольору з написом: «AMG PETRONAS», а також чоловічу футболку темно-синього кольору з жовтими полосами, що належить ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судової дактилоскопічної експертизи у розмірі 1144,15 гривень.

Речові докази: кухонний ніж марки «HONGLI», скляну чарку, які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області знищити; чоловічу майку сірого кольору, чоловічі спортивні штани темно-синього кольору з написом «AMG PETRONAS», які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області-повернути потерпілому ОСОБА_4 ; чоловічу футболку темно-синього кольору з жовтими полосами, яка знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області-повернути обвинуваченому ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1