ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/926/20 Справа № 212/3481/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6
захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7
підозрюваного (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 травня 2020 року про задоволення клопотання слідчої СВ Покровського ВП КВП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у місті Кривому Розі, Дніпропетровська області, громадянина України, українця, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
- 13.02.2017 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України по сукупності злочинів, шляхом складання покарання по даному вироку та вироку від 14.12.2016 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу, остаточно призначено покарання у вигляді 2 роки, 6 місяців і 2 дні позбавлення волі. 10.09.2018 року був звільнений з Бердянської ВП № 77 умовно достроково на не відбутий термін 10 місяців і 5 днів,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 травня 2020 року клопотання слідчої СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 - задоволено.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Ухвала слідчого судді діє протягом 60 днів - до 24 липня 2020 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк тримання під вартою рахується з моменту затримання підозрюваного, а саме з 26 травня 2020 року 16.00 години.
Для утримання підозрюваний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає направленню до КУВП УДПтСУ в Дніпропетровській області № 3.
Визначено підозрюваному ОСОБА_8 у кримінальному провадженні розмір застави 84080,00 гривень.
Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Державної судової адміністрації України, отримувач коштів ТУ ДСА в Дніпропетровській області, код отримувача , банк отримувача ГУ ДКСУ в м. Київ, рахунок отримувача UA0017442, МФО 820172. Призначення платежу: застава, обов`язково зазначити інформацію: про найменування суду, який виніс рішення про внесення застави, номер ухвали суду, прізвище, ім`я, по батькові за яку внесена застава та платника застави, або прізвище, ім`я, по батькові особи, яка сплачує заставу.
У разі внесення розміру застави на відповідний рахунок суду, вважати, що до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід застава строком до 24 липня 2020 року включно.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_8 покладаються наступні обов`язки:
- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора і суду у визначений ними час;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований чи проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, чи суд, про зміну свого місця проживання та місце роботи.

Рішення суду обґрунтовано тим, що як вбачається з матеріалів, останній офіційно не працює, раніше судимий, і хоч і одружений та має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на думку слідчого судді підозрюваний ОСОБА_8 , може незаконно впливати на свідків в цьому ж провадженні, а також переховуватись від органів досудового розслідування, суду тобто наявність ризику, що передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи вказані обставини є всі підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Перебуваючи на волі ОСОБА_8 , може залишити місце проживання, ухилитися таким чином від слідства та суду, впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення у зв`язку з чим запобігти вищезазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу на думку суду неможливо, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, що достовірно встановлено при розгляді клопотання в суді.
Захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 травня 2020 року про обрання ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом не було звернуто увагу, що ризики перераховані в клопотанні слідчого абстрактні, не додано конкретних доказів, що затриманий має на меті перешкодити слідству будь-яким чином і ухилитися від слідства та суду.
На думку апелянта, у слідства немає жодних даних, що затриманий планує вчинити будь-який злочин, затриманий раніше не вчиняв агресивних злочинів, та в слідства немає жодних підстав вважати, що він вчинить такий злочин в майбутньому.
Затриманий співпрацює зі слідством, пояснив слідчому та надав всю достовірно відому йому інформацію з приводу реалізації наркотичного засобу - опію ацетильованого та повернув всю партію наркотику отриману для збуту.
Зазначає, що затриманий раніше притягався до кримінальної відповідальності, проте сторона обвинувачення не надала жодних доказів, що він раніше перешкоджав слідству, або ухилявся від слідства до суду.
Всі ризики сформульовані слідством абстрактно без посилання на конкретні докази. Суд першої інстанції не здійснив ефективного судового контролю, абстрактні формулювання ризиків в ухвалі суду.
Вважає, що суд першої інстанції не маючи характеризуючих матеріалів не знав та не міг знати, що затриманий має стійкі соціальні зв`язки з дружиною ОСОБА_11 та донькою ОСОБА_10 постійно турбується про своїх близьких та вживає заходів для забезпечення їх проживання у достатніх життєвих умов їх. Згідно інформації з місця проживання ОСОБА_8 він характеризується як порядний турботливий батько та чоловік.
Крім того, судом не враховано, що станом на звітну дату ОСОБА_8 працевлаштований у приватному підприємстві «Строй-Арсенал» та отримує стабільний дохід, що є безумовним свідченням того, що ОСОБА_8 не має на меті переховуватись від слідства та ухилятись від викликів слідчого, або іншим чином перешкоджати слідству.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваного та його захисника, які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, з наданих матеріалів убачається що під час судового розгляду слідчий суддя належним чином з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання, а саме витягом з ЄРДР про внесення відомостей про кримінальне правопорушення, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.05.2020 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_12 , рапортом о/у СКП Покровського ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_13 , протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07.05.2020 року, протоколом огляду місця події від 26.05.2020 року.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Крім цього, у справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) Європейський суд з прав людини зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).
Європейський суд з прав людини визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував, що існують обґрунтовані ризики того, що ОСОБА_8 , знаходячись на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, у зв`язку з чим обґрунтовано прийшов до висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним, а тому посилання сторони захисту на безпідставність зазначених слідчим у клопотанні ризиків не підлягають задоволенню.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя при постановленні ухвали врахував дані, характеризуючі підозрюваного, взяв до уваги тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, міру покарання, яка передбачена за нього у виді позбавлення волі, та з метою запобігти встановленим ризикам судом першої інстанції було обгрунтовано задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Доводи ж апелянта про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги дані, характеризуючі підозрюваного, які викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, оскільки суд при постановленні ухвали це врахував, однак з метою запобігти встановленим ризикам, беручи до уваги тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, міру покарання, яка передбачена за нього у виді позбавлення волі, судом першої інстанції було обгрунтовано задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Наявність тих обставин, що підозрюваний ОСОБА_8 має стійкі соціальні зв`язки з дружиною ОСОБА_11 та донькою ОСОБА_10 та постійно турбується про своїх близьких і вживає заходів для забезпечення їх проживання у достатніх життєвих умов, в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.
З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цілком правильним і обгрунтованим та не знаходить підстав для його зміни на даному етапі досудового розслідування на інший запобіжний захід.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 травня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні №0000948 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4