ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1322/20 Справа № 211/5364/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,(в режимі відеоконференції)
обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2020 року ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14.11.2020 року.
Вказана ухвала обгрунтована тим, що ОСОБА_7 підозрюється у тому, що у період з 13.09.2020 по 14.09.2020 року на ґрунті ревнощів систематично погрожував своїй дружині ОСОБА_9 фізичним насильством.
Так, 14.09.2020 року у вечірній час ОСОБА_7 зателефонував своїй дружині ОСОБА_9 та повідомив, що вночі прийде до неї додому за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснить фізичну розправу з нею.
Реально побоюючись здійснення погроз з боку ОСОБА_7 , ОСОБА_9 зателефонувала своєму колишньому цивільному чоловіку ОСОБА_10 та попрохала останнього приїхати до неї за вказаною адресою та захистити в разі будь-яких насильницьких дій з боку ОСОБА_7 . Прибувши на прохання ОСОБА_9 , ОСОБА_10 зателефонував сину ОСОБА_9 - ОСОБА_11 та попрохав прибути за місцем мешкання матері, та допомогти в разі будь-яких насильницьких дій з боку ОСОБА_7 . В свою чергу ОСОБА_11 зателефонував своїм знайомим - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким також запропонував прибути за місцем мешкання своєї матері за адресою: АДРЕСА_1 .
Приблизно о 00.30 годині 15.09.2020 року ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 перебували поблизу другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , та почули звук розбитого скла з протилежного боку будинку, після чого ОСОБА_9 , побоюючись, що це її чоловік ОСОБА_7 прибув для з`ясування стосунків, забігла в приміщення своєї квартири, а ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пройшли до тильного боку будинку за вказаною адресою, де поблизу будинку АДРЕСА_2 побачили ОСОБА_7 . В цей час ОСОБА_10 став вимагати від ОСОБА_7 припинити протиправні дії бити вікна, що викликало у останнього почуття гострої неприязні до ОСОБА_10 , та у ОСОБА_7 виник умисел на спричинення смерті ОСОБА_10 за мотивів особистої неприязні до нього, реалізуючи який, він вихопив невстановлений слідством ніж, який приніс із собою, клинком якого завдав ОСОБА_10 , який наблизився до нього, численних ударів в ділянки тулубу (місце розташування життєво-важливих органів людини) та кінцівок, спричинивши таким чином останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючих колото-різаних ран черевної стінки з пошкодженням серозної оболонки тонкої кишки, колото-різаних ран 2, 3 пальців лівої кисті, лівого стегна, однак не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки його дії були припинені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , які в цей час прибули до будинку АДРЕСА_2 .
При цьому ОСОБА_13 , з метою припинення злочинних дій з боку ОСОБА_7 у відношенні ОСОБА_10 , наблизився до ОСОБА_7 , вимагаючи припинити злочинні дії.
Зазначені дії ОСОБА_13 викликали у ОСОБА_7 гостру неприязнь до ОСОБА_13 та умисел на заподіяння останньому смерті за вказаних мотивів.
Діючи з цією метою ОСОБА_7 , після вчинення замаху на умисне вбивство ОСОБА_10 , тримаючи в руці вищевказаний невстановлений слідством ніж, реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись поблизу буднику №97 по вулиці Героїв АТО в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, діючи з прямим умислом спрямованим на заподіяння ОСОБА_13 смерті з мотивів гострої неприязні до нього, приблизно о 00:40 годині 15.09.2020 умисно завдав потерпілому ОСОБА_13 який стояв навпроти нього, клинком зазначеного ножа один удар в ділянку грудної клітини місце розташування життєво-важливих органів людини, спричинивши таким чином потерпілому проникаюче колото-різане поранення грудної клітини з пошкодженням серця, від яких ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер.
Слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, а тому перебуваючи на волі, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2020 року та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Свою апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що кваліфікація дій ОСОБА_7 не відповідає фактичним обставинам справи, дії ОСОБА_7 потрібно кваліфікувати за ст. 118 КК України, оскільки ОСОБА_7 оборонявся і його дії мали хаотичний, а не цілеспрямований характер.
Захисник зазначив, що слідчим суддею не прийнято до уваги те, що ОСОБА_7 перебуває на стаціонарному лікуванні з основним діагнозом: поєднана травма, закрита черепно-мозгова травма, струс головного мозгу, забої, різані рани голови, різані рани 3,4 пальців правої кісті, непроникаючі вогнепальні поранення грудної клітини праворуч, правої поперекової ділянки.
Захисник також зазначив, що слідчим суддею не враховано те, що ОСОБА_7 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, тобто міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, тривалий час мешкає за однією адресою, працює водієм.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, які відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за які законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі.
Колегія суддів вважає, що при розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Доводи скаржника щодо невірної кваліфікації дій ОСОБА_7 , не є предметом розгляду при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу щодо останнього, а тому колегія суддів вказані доводи не приймає.
Колегія суддів також не приймає доводи апеляційної скарги захисника щодо того, що ОСОБА_7 перебуває на стаціонарному лікуванні, оскільки довідка, видана КП Криворізька міська клінічна лікарня №2 КМР, яка міститься в матеріалах справи датована 15.09.2020 року, а відомості щодо необхідності подальшого перебування підозрюваного на стаціонарному лікуванні в матеріалах клопотання відсутні.
Колегія суддів зазначає, що будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування ОСОБА_7 в умовах ізоляції в матеріалах клопотання не міститься.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи захисника стосовно того, що підозрюваний має на утриманні двох неповнолітніх дітей, тобто міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, тривалий час мешкає за однією адресою, працює водієм, оскільки наявність та міцність вказаних соціальних зв`язків і дані, що характеризують підозрюваного, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Ці обставини існували і на момент вчинення інкримінованого йому злочину, у вчиненні якого він підозрюється, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.
Колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4