ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №2034/1-250/11 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/818/11/20 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.3 ст.190, ч.3 ст.358 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підсудного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

потерпілої - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова кримінальну справу №11/818/11/20 за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_9 на постанову Харківського районного суду Харківської області від 12 листопада 2019 року,-

УСТАНОВИЛА:

Цією постановою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з неповною вищою освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

обвинуваченого за ч.3 ст.190, ч.3 ст.358 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п.п.2, 4 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальну справу щодо нього закрито.

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.190, ч.3 ст.358 КК України, за наступних обставин.

16 липня 2008 року ОСОБА_10 разом і за попередньою змовою з іншою особою, матеріали кримінальної справи у відношенні якої виділені в окреме провадження, діючи відповідно до розробленого плану, шахрайським шляхом заволоділи грошима ОСОБА_9 за наступних обставин.

Так в липні 2008 року, більш точна дата не встановлена, ОСОБА_10 , маючи умисел на заволодіння грошовими коштами шахрайським шляхом, вступив в злочинну змову з іншою особою, матеріали кримінальної справи у відношенні якої виділені в окреме провадження, разом з якою розробив злочинний план заволодіння грошовими коштами під виглядом продажу автомобіля «Тойота Авенсис» д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрованого на ім`я ОСОБА_11 .

Відповідно до злочинного плану, ОСОБА_10 та іншій особі, матеріали кримінальної справи у відношенні якої виділені в окреме провадження, необхідно було знайти особу, бажаючу придбати автомобіль. Після отримання його згоди на придбання автомобіля, переконати ОСОБА_11 оформити та передати в їх розпорядження довіреність на право управління та розпорядження автомобілем «Тойота Авенсис» державний номерний знак НОМЕР_1 на ім`я покупця, виготовити та передати, як справжні покупцю автомобіля довідку про погашення заборгованості за кредитом за автомобіль та розписку про отримання ОСОБА_11 грошових коштів за автомобіль.

Діючи відповідно до раніше розробленого з іншою особою, матеріали кримінальної справи у відношенні якої виділені в окреме провадження, злочинного плану, ОСОБА_10 в липні 2008 року, більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, маючи умисел на скоєння шахрайства, під виглядом продажу автомобіля «Тойота Авенсис» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився в їх тимчасовому користуванні, зареєстрованому на ОСОБА_11 , звернувся до свого знайомого ОСОБА_12 з проханням надати допомогу в продажі вказаного автомобіля.

При цьому ОСОБА_10 переконав ОСОБА_12 в тому, що кредит за автомобіль погашено в повному обсязі і не поставив його до відома про свої злочинні наміри скоїти шахрайство.

ОСОБА_12 , здійснюючи посередницьку діяльність з продажу автомобіля, запропонував придбати вказаний автомобіль ОСОБА_9 , яку в свою чергу запевнив в тому, що кредит за автомобіль погашено, довіреність та розписка про отримання грошей від імені власника автомобіля ОСОБА_11 , а також довідка про погашення заборгованості за кредитом із банку будуть надані в момент угоди.

14 липня 2008 року, ОСОБА_10 , разом з іншою особою, матеріали кримінальної справи у відношенні якої виділені в окреме провадження, отримавши згоду ОСОБА_9 на придбання автомобіля, достовірно знаючи про те, що кредит за автомобіль «Тойота Авенсис» державний номерний знак НОМЕР_1 не погашено, і ОСОБА_11 не має матеріальної можливості виконати зобов`язання перед банком, знаходячись біля будинку, розташованого за адресою: м. Харків, проспект Московський, 96, переконали ОСОБА_11 видати та передати їм довіреність на право керування та розпорядження автомобілем «Тойота Авенсис» державний номерний знак НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 , при цьому ОСОБА_10 разом з іншою особою, матеріали кримінальної справи у відношенні якої виділені в окреме провадження, діючи шляхом обману, і заздалегідь не маючи намірів виконати взяті на себе зобов`язання, пообіцяли допомогу ОСОБА_11 в отриманні кредиту для придбання дорожчого автомобіля.

Далі, в період часу з 14 липня 2008 року по 16 липня 2008 року, ОСОБА_10 , діючи відповідно до розробленого злочинного плану, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, придбав завідомо підроблену довідку без номеру та дати видачі про погашення заборгованості за кредитом АКІБ «УкрСиббанк» і власноруч виготовив завідомо підроблену розписку від 14.07.2008 р. про отримання ОСОБА_11 грошових коштів в сумі 26700 доларів США за автомобіль «Тойота Авенсис».

16 липня 2008 року ОСОБА_10 , діючи відповідно до злочинного плану, розробленого з іншою особою, матеріали кримінальної справи у відношенні якої виділені в окреме провадження, маючи умисел на заволодіння шахрайським шляхом грошима під виглядом продажу автомобіля, знаходячись на вулиці Дніпропетровській в місті Мерефа Харківського району Харківської області, передав ОСОБА_9 автомобіль «Тойота Авенсис» державний номерний знак НОМЕР_1 , довіреність на право розпорядження вказаним автомобілем, завідомо підроблену довідку без номеру та дати видачі про погашення заборгованості за кредитом АКІБ «УкрСиббанк» та завідомо підроблену розписку від 14.07.2008 р. про отримання ОСОБА_11 грошових коштів в сумі 26700 доларів США за автомобіль «Тойота Авенсис» державний номерний знак НОМЕР_1 .

ОСОБА_10 , діючи відповідно до злочинного плану, розробленого з іншою особою, матеріали кримінальної справи у відношенні якої виділені в окреме провадження, заволодів шахрайським шляхом грошима від продажу автомобіля «Тойота Авенсис» держаний номерний знак НОМЕР_1 в сумі 26700 доларів США, передав частину грошей іншій особі, матеріали кримінальної справи у відношенні якого виділені в окреме провадження.

Таким чином, ОСОБА_10 , разом з іншою особою, матеріали кримінальної справи у відношенні якої виділені в окреме провадження, заволоділи грошима у розмірі 26700 доларів США, що на момент вчинення злочину, відповідно до курсу Національного банку України еквівалентно 129284 гривень 07 коп., належними ОСОБА_9 , чим спричинив потерпілій збиток у крупному розмірі.

Дії ОСОБА_10 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 190 КК України, як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб, вчинене у крупних розмірах.

Крім цього відповідно до обвинувального висновку ОСОБА_10 обвинувачується в тому що він в період часу з 14 липня 2008 року по 16 липня 2008 року, більш точна дата та час не встановлені, придбав при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, завідомо підроблену довідку без номеру та дати видачі про погашення заборгованості за кредитом ОСОБА_11 перед АКІБ «УкрСиббанк» з метою надання її покупцю автомобіля «Тойота Авенсис» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Далі, 16 липня 2008 року, в денний час ОСОБА_10 , знаходячись на вулиці Дніпропетровській в місті Мерефа Харківського району Харківської області, маючи намір використати придбану ним довідку в якості документа, який видається підприємством, маючими право видавати такі документи, надав ОСОБА_9 , в числі інших документів завідомо підроблену довідку без номеру та дати видачі про погашення заборгованості за кредитом ОСОБА_11 перед АКІБ «УкрСиббанк», що містила завідомо неправдиві відомості, відповідно до якої автомобіль «Тойота Авенсис» 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_11 , знятий з реєстру обмежень 09.07.2008 року і під арештом не значиться, всі зобов`язання ОСОБА_11 за кредитним договором виконані в повному обсязі, АКІБ «УкрСиббанк» претензій до позичальника не має, що не відповідає дійсності.

Дії ОСОБА_10 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Суд мотивував своє рішення тим, що обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.3 ст.190, ч.3 ст.358 КК України, які згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину та злочину невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді обмеження волі. Відповідно до вимог п.п.2, 4 ч.1 ст.49 КК України, особи звільняються від кримінальної відповідальності по закінченню трьох років з моменту вчинення злочину невеликої тяжкості за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі, та по закінченню десяти років з моменту вчинення тяжкого злочину. З урахуванням того, що ОСОБА_10 обвинувачується у злочинах, які вчинені в період з 14 липня 2008 року по 16 липня 2008 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що визначенні п.п.2, 4 ч.1 ст.49 КК України строки давності закінчилися, а тому ОСОБА_10 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, а кримінальне провадження щодо нього - закриттю у порядку, передбаченому ч.2 ст.284 КПК України.

В апеляційній скарзі потерпіла посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду. Зазначила, що суд залишив без розгляду її цивільний позов та не визнав ОСОБА_10 винним. Наголосила, що суд допустив істотні порушення прав потерпілої через тривалий розгляд справи, що призвело до уникнення ОСОБА_10 кримінальної відповідальності. Просить постанову суду скасувати, ухвалити апеляційним судом вирок, яким визнати ОСОБА_10 винним за ч.3 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді 8 років позбавлення волі без застосування ст.ст.75,76 КК України та задовольнити її цивільний позов в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення потерпілої, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, підсудного та його захисника про залишення апеляційної скарги без задоволення, думку прокурора про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги потерпілої про передчасність розгляду судом клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про звільнення його від кримінальної відповідальності, є необґрунтованими.

Згідно п.5 ч.1 ст.7-1 КПК України (в редакції від 1960 року) провадження по кримінальній справі може бути закрито судом у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до ч.2 ст.11-1 КПК України (в редакції від 1960 року) суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Таким чином, відповідно до ст.11-1 КПК України (в редакції від 1960 року) таке звільнення є обов`язковим.

Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 10 роки у разі вчинення тяжкого злочину.

ОСОБА_7 обвинувачувався у вчинені кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України відносяться до злочину невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді обмеження волі, та тяжкого злочину, з дня їх вчинення минуло більше десяти років, він не ухилявся від слідства чи суду та не вчинив нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

При цьому ОСОБА_10 клопотав про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, тобто не заперечував проти такого звільнення з цієї нереабілітуючої підстави, тому у суду першої інстанції були наявні умови та передбачені п.п.2, 4 ч.1 ст.49 КК України підстави для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи у порядку, передбаченому п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

За таких обставин, підстави для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги потерпілої - відсутні.

Керуючись ст.ст. 362, 365, 366 КПК України (1960 року) колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Постанову Харківського районного суду Харківської області від 12 листопада 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом одного місяця з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: