ВИРОК
іменем України

Справа № 569/11702/17

29 грудня 2020 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження №0001573 від 12 березня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був уродженцем м. Рівне, українцем, громадянином України, одруженим, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , не судимим, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 пред`явлене обвинувачення у тому, що він, так 10 березня 2016 року, близько 16:00 год. маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку потерпілого та інших осіб, таємно викрав мобільний телефон марки «Lenovo A5000», вартістю 2841,32 грн., що належить ОСОБА_8 , чим заподіяв шкоду потерпілому у вищевказаному розмірі.

ОСОБА_5 будучи допитаним у судовому засіданні, яке відбулось 23 грудня 2019 року в судовому засіданні вину у вчиненні крадіжки 10 березня 2016 року мобільного телефону марки «Lenovo A5000» у ОСОБА_8 не визнав.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 показав, що 10 березня 2016 року близько 16 год. 00 год., зустрівся зі знайомим ОСОБА_9 , потім зустрілись ще з одним чоловіком (його раніше не знав) та дівчатами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , поїхали до них на орендовану квартиру за адресою АДРЕСА_3 , трохи посиділи. Вночі лишались лише ОСОБА_11 і він. Поки сиділи, він на деякий час прилягав, бо сп`янів. Не готовий сказати, що до зникнення мобільного телефону причетний ОСОБА_5 . Зранку виявив відсутність мобільного телефону. Через деякий час невідомі особи повернули грошові кошти за телефон 3400 грн.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , надав колегії суддів наступні покази, що обвинуваченого ОСОБА_5 близько 5 років. В березні 2016 року близько 22 год. вийшов ОСОБА_9 ще з один чоловіком на підпитку, поїхали в район Ювілейного, десь через пів години поїхали. Одного пасажира, дівчину, яка сиділа на задньому сидінні, висадили в центрі, пізніше виявив на задньому сидінні мобільний телефон, чий він невідомо було, який здав до ломбарду, на інше прізвище, бо мав інший паспорт, через деякий час ОСОБА_13 викупив його та перепродав.

Допитати інших свідків не представилось можливим, оскільки ухвали про привід свідка ОСОБА_14 у судове засідання не виконана, свідок ОСОБА_15 померла.

Крім того, прокурор просив дослідити матеріали кримінального провадження, а саме: заяву ОСОБА_8 за фактом викрадення мобільного телефону (а.с.8), однак в своїй заяві потерпілий не вказував особи причетної до вказаного кримінального правопорушення; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с.28-29) з якого вбачається, що серед представлених чотирьох фотографій, потерпілий ОСОБА_8 , вказав на ОСОБА_5 , як на особу, що може бути причетною до викрадення мобільного телефону; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с.31-32) з якого вбачається, що серед представлених чотирьох фотографій, потерпілий ОСОБА_8 , вказав на ОСОБА_12 , як на особу, що може бути причетною до викрадення мобільного телефону; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с.34-35) з якого вбачається, що серед представлених чотирьох фотографій, свідок ОСОБА_15 , вказала на ОСОБА_5 , як на особу, що була в неї у гостях та може бути причетною до викрадення мобільного телефону; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с.40-41) з якого вбачається, що серед представлених чотирьох фотографій, свідок ОСОБА_14 , вказала на ОСОБА_5 , як на особу, що була в неї у гостях та може бути причетною до викрадення мобільного телефону ОСОБА_8 ; довідкою з ломбарду «Заставно-кредитний дім» з якої вбачається, що мобільний телефон марки «Lenovo A5000» IMEI: НОМЕР_1 зданий до ломбарду гр. ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.47); заявою ОСОБА_8 від 13 червня 2017 року, в якій останні просить провадження закрити, оскільки йому невідомими особами відшкодовано збитки (а.с.225).

Таким чином, суд за клопотанням прокурора допитав обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_8 , свідка, оцінив їх у сукупності з іншими доказами, дослідив матеріали справи, прийшов до висновку, що об`єктивних даних з точки зору належності, достовірності прокурором суду не надано, їх не добуто і судом.

У судовому засіданні не знайшло свого підтвердження обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України. Суд не знайшов обставин, які б достовірно встановлювали факт крадіжки майна, мобільного телефону марки «Lenovo A5000» у ОСОБА_8 саме ОСОБА_5 .

Виправдувальний вирок згідно із ч.1 ст.373 КПК України ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Відповідно до ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Оцінюючи зібрані по справі докази та отриманих безпосередньо в суді пояснень свідків, потерпілого, суд приходить до висновку, що об`єктивних, конкретних і неоспорюваних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення суду не надано.

Крім того, згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне виправдати обвинуваченого ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у зв`язку з недоведеністю його участі у вчиненні кримінального правопорушення, а саме таємного викрадення майна 10 березня 2016 року мобільного телефону марки «Lenovo A5000» у ОСОБА_17 .

Статтею 7 КПК України закріплені найважливіші засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Згідно ч.2 ст.62 Конституції України та ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України та ч.4 ст.17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Такий обов`язок суду, щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до вимог ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу у відповідності приписів ч.1 ст.92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Крім того, 11 жовтня 2017 року, приблизно о 05 год. 30 хв., ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні шиномонтажу, що за адресою м. Рівне, вул. Курчатова, 18А, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, діючи повторно, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю спостереження з боку інших осіб, таємно викрав камеру відеоспостереження марки «HIKVISION DS-2CE16C0T-IR» вартістю 365 грн. 60 коп., яка належить ОСОБА_18 , чим завдав останньому майнової шкоди у вищевказаному розмірі.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.

Допитаний у судовому засіданні, яке відбулось 23 грудня 2019 року, ОСОБА_5 вину у вчиненні крадіжки камери відеоспостереження визнав повністю.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_18 колегії суддів показав, що 11 жовтня 2017 року, у приміщенні шиномонтажу, що за адресою м. Рівне, вул. Курчатова, 18А, було виявлено відсутність камери спостереження. При перемотуванні відеозапису виявлено невідому особу, виявився ОСОБА_5 .. Камера висіла на рівні зору. Камеру відеозапису повернуто, претензій до обвинуваченого немає.

Заслухавши думку учасників процесу, з`ясувавши правильне розуміння ними змісту обставин справи, а також те, що сумнівів у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Заслухавши обвинуваченого, потерпілого ОСОБА_18 , дослідивши надані докази, колегія суддів приходить до висновку, що кваліфікація органом досудового розслідування дій ОСОБА_5 в епізоді вчинення крадіжки 11 жовтня 2017 року, камери відеоспостереження марки «HIKVISION DS-2CE16C0T-IR» належної ОСОБА_18 , за ч.2 ст.185 КК України дана не вірна.

Відповідно до пункту 1 примітки до статті 185 КК України повторним у статтях 185, 186 та 189-191 КК України визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 КК України.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності колегія суддів приходить до висновку, що оскільки вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину 10 березня 2016 року передбаченого ч.1 ст.185 КК України не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду і його виправдано, тому крадіжку 11 жовтня 2017 року, камери відеоспостереження марки «HIKVISION DS-2CE16C0T-IR» належної ОСОБА_18 з ч.2 ст.185 КК України необхідно перекваліфікувати на ч.1 ст.185 КК України.

Разом з тим, згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 20 березня 2020 року, виданого Рівненським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер на автодорозі Київ-Чоп в межах Рівненського району.

Матір обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_19 заявила про продовження кримінального провадження відносно її сина для його реабілітації.

Пункт 5 ч. 1 ст.284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі смерті підозрюваного, обвинуваченого, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Одним із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного й неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, тому смерть особи позбавляє сенсу подальше провадження щодо можливо вчиненого нею кримінального правопорушення. Померла особа не може бути суб`єктом кримінального правопорушення, тому смерть особи, яка підозрюється, обвинувачується в учиненні кримінального правопорушення, виключає постановку питання про її кримінальну відповідальність. Це відповідає вимогам ст. 61 Конституції України, згідно з якою юридична відповідальність особи має індивідуальний (особистий) характер. Єдиним винятком із такої ситуації є випадок, коли провадження необхідне для реабілітації померлого.

З позиції КПК України, реабілітація померлого - це можливість доведення невинуватості померлого в учиненні кримінального правопорушення шляхом продовження кримінального провадження щодо нього після його смерті, що здійснюється за ініціативи інших осіб.

Закриття кримінального провадження на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України належить до нереабілітуючих підстав, тобто означає, що відносно особи зібрано достатньо доказів, які підтверджують учинення нею діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, однак в силу певних обставин подальше провадження виключається. Враховуючи цю обставину, можливість продовження кримінального провадження щодо померлого є позитивним явищем, оскільки дає шанс на встановлення істини в провадженні - винуватості або невинуватості цієї особи.

Таким чином, враховуючи, що винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, а саме крадіжки 11 жовтня 2017 року, камери відеоспостереження марки «HIKVISION DS-2CE16C0T-IR» належної ОСОБА_18 , передбаченого ч.1 ст.185 КК України, повністю доведена під час судового розгляду, підстави для реабілітації померлого ОСОБА_5 , що передбачають ухвалення відносно нього виправдувального вироку - відсутні.

Однак, смерть обвинуваченого ОСОБА_5 є підставою для закриття кримінального провадження, передбаченою п.5 ч.1 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст.ст.284, 369-371, 374- 376 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_5 визнати не винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні крадіжки 10 березня 2016 року, мобільного телефону марки «Lenovo A5000» за ч.1 ст.185 КК України - виправдати.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, а саме крадіжки 11 жовтня 2017 року, камери відеоспостереження марки «HIKVISION DS-2CE16C0T-IR», передбаченого ч.1 ст.185 КК України .

Закрити кримінальне провадження №0001573 від 12 березня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України, на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із смертю обвинуваченого.

Речові докази: оптичний диск CD-R із записом з камери відеоспостереження, від 11 жовтня 2017 року з приміщення «шиномонтажу» за адресою АДРЕСА_4 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2