Справа №463/9736/20
Провадження №1-кс/463/5335/20
У Х В А Л А

15 жовтня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та постанову про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою від 7 жовтня 2020 року відповідно до якої просить визнати незаконними та протиправними дії слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 під час проведення досудового слідства в кримінальному провадженні № 0000341 від 11 жовтня 2019 року за ч. 1 ст. 364 КК України з приводу: невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_5 від 2 жовтня 2019 року в справі № 308/10635/19 відомостей про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 382 КК України стосовно працівників Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області з числа працівників ГУНП в Закарпатській області та службових осіб прокуратури Закарпатської області; винесення з надуманих мотивів постанови про відмову у визнанні потерпілим від 17 вересня 2020 року. Також просить зобов`язати слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_5 від 2 жовтня 2019 року в справі № 308/10635/19 відомості про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 382 КК України стосовно працівників Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області з числа працівників ГУНП в Закарпатській області та службових осіб прокуратури Закарпатської області. Крім того, просить скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 17 вересня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим і розгляд скарги проводити у його відсутності.
В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що в даному кримінальному провадженні вважає себе потерпілим так як внаслідок вчинення кримінального правопорушення йому спричинено шкоду. Вважає постанову слідчого незаконною, необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам ст. 55 КПК України. Факти, викладені у постанові слідчого не відповідають дійсним обставинам справи, постанова не є вмотивованою та не містить жодної підстави вважати його особою, якій не завдано шкоди. Крім того, ухвалами слідчих суддів Личаківського районного суду м. Львова попередні постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим були скасовані. Звертає увагу, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_5 від 2 жовтня 2019 року в справі № 308/10635/19 зобов`язано внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за невиконання судового рішення.
В судове засідання скаржник не з`явився, в скарзі вказав, що її розгляд просить проводити без його участі.
Представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про час і місце його проведення, про причини неявки не повідомив.
За таких обставин, враховуючи обмежені строки розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності скаржника та представника органу досудового розслідування та прийняти процесуальне рішення у відповідності до вимог ст. 307 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя приходить до наступного.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
З матеріалів скарги вбачається, що постановою від 17 вересня 2020 року слідчий Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 відмовив у визнанні ОСОБА_3 потерпілим в кримінальному провадженні № 0000341 від 11 жовтня 2019 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
У частині 2 статті 55 КПК України визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Пункт 2 ч. 5 ст. 110 КПК України визначає, що мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Таким чином, слідчий виносячи оскаржувану постанову повинен був надати аналіз та вказати мотиви прийняття оскаржуваної постанови виходячи з дослідження всіх наявних в матеріалах кримінального провадження даних щодо можливого спричинення скаржнику шкоди.
В оскаржуваній постанові слідчий проаналізувавши матеріали кримінального провадження посилається на обставину не підтвердження заподіяння скаржнику будь-якої шкоди. З такими доводами слідчого не можна погодитись виходячи з наступного. З оскаржуваної постанови не можливо встановити чи вживав слідчий заходів у відповідності до положень п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України для встановлення розміру шкоди немайнового характеру. Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого, однак чинна норма ст. 55 КПК України не наділяє слідчого правом, а не обов`язком, визнання особи потерпілою. Слідчий у відповідності до положень ч. 5 ст. 55 КПК України тільки за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що особі не заподіяно шкоду може відмовити у визнанні особи потерпілою. Однак оскаржувана постанова не містить відомостей, які б свідчили на підставі яких конкретно очевидних та достатніх підстав слідчий прийшов до висновку про не заподіяння скаржнику шкоди, в тому числі моральної.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 6 березня 2020 року в справі № 463/1968/20 було скасовано постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові від 31 січня 2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000341 від 11 жовтня 2019 року та констатовано факт невиконання слідчим ухвал слідчих суддів від 6 грудня 2019 року та 24 січня 2020 року. Слідчий в оскаржуваній постанові, аналізуючи ухвали слідчих суддів, вказує, що не встановлено обставин заподіяння скаржнику будь-якої шкоди внаслідок вчинення можливого кримінального правопорушення. Слідчий суддя звертає увагу органу досудового розслідування, що у відповідності до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 2 жовтня 2020 року в справі № 308/10635/19 зобов`язано уповноважену особу прокуратури Закарпатської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 , від 10 вересня 2019 року щодо невиконання службовими особами рішення суду. Натомість досудове розслідування проводиться за ч. 1 ст. 364 КК України.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи наведене, а також беручи до уваги відсутність на день розгляду скарги даних про закриття кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що постанову слідчого від 17 вересня 2020 року слід скасувати як передчасну та зобов`язати його повторно розглянути питання залучення ОСОБА_3 потерпілим у зазначеному кримінальному провадженню.
При цьому, слід відмовити в задоволені скарги в частині вимог визнання незаконними та протиправними дії слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 під час проведення досудового розслідування, оскільки за наслідками розгляду скарги слідчий суддя вправі прийняти рішення визначене статтею 307 КПК України, в переліку яких відсутнє визнання дій слідчого незаконними чи протиправними.
Крім цього, також не підлягає до задоволення скарга в частині вимог про зобов`язання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 внести відомості про вчинені кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, які зазначені ним у поданій скарзі до слідчого судді.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 60 КПК України заявник вправі звернутися із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування. В той же час, в матеріалах скарги відсутні дані про те, що ОСОБА_3 звертався до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові з заявою про вчинення кримінального правопорушення, з приводу обставин, викладених у скарзі від 7 жовтня 2020 року. Разом з тим, на підставі його заяви від 10 вересня 2019 року, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 2 жовтня 2019 року в справі № 308/10635/19, зобов`язано уповноважену особу прокуратури Закарпатської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 10 вересня 2019 року щодо невиконання службовими особами рішення суду. У відповідності до положень ст. 129-1 Конституції України вказана ухвала є обов`язковою для виконання та не потребує ухвалення додаткового рішення для її виконання.
Керуючись вимогами ст.ст. 55, 110, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та постанову про відмову у визнанні потерпілим задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 17 вересня 2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим в кримінальному провадженні № 0000341 від 11 жовтня 2019 року.
Зобов`язати слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 , або іншого слідчого в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, повторно розглянути питання визнання ОСОБА_3 потерпілим в кримінальному провадженні № 0000341 від 11 жовтня 2019 року.
В задоволені вимог скарги про визнання незаконними та протиправними дії слідчого та зобов`язання слідчого вчинити дії відмовити.
Ухвали в частині скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим і відмову в задоволенні скарги в частині визнання незаконними та протиправними дії слідчого набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала в частині відмови в задоволенні скарги про зобов`язання вчинити дії набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала в цій частині, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала в цій частині може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1