Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 281/685/19
Провадження №1-кп/279/568/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2020 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю учасників :

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Коростень Житомирської області кримінальне провадження щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Кремне, Лугинського району, Житомирської області, українець, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, одружений, на утриманні має малолітню дитину, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , депутатом не являється, раніше судимий :
- 06.02.2015 року Лугинським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.289 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, 04.07.2017 року умовно достроково звільнений від відбування покарання з невідбутою частиною покарання 9 місяців 18 діб;
- 06.11.2020 року Житомирським апеляційним судом за ч.2 ст.289 КК України на п"ять років позбавлення волі без конфіскації майна,

в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , повторно 11 квітня 2019 року, близько 21 години 15 хвилин, перебуваючи поблизу території ПрАТ «Лугинський хлібозавод», що розташований за адресою: смт. Лугини, вул. Донського, 56, достовірно знаючи, що на території підприємства знаходиться транспортний засіб марки ЗАЗ 110557 д.н.з НОМЕР_1 , білого кольору, оскільки він в минулому працював на вказаному підприємстві та йому було відомо, що працівники залишають автомобіль в незачиненому стані, з ключем в запаленні та лише від`єднують акумуляторну батарею від живлення, та вирішив ним заволодіти, так як йому терміново необхідно було їхати до м. Коростень, Житомирської області в особистих справах.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, повторно, діючи умисно, шляхом вільного доступу, ОСОБА_4 , увійшов до території ПрАТ «Луганський хлібозавод» через незачинені ворота, підійшов до транспортного засобу марки ЗАЗ 110557 д.н.з НОМЕР_1 , білого кольору, відчинивши капот автомобіля під`єднав акумуляторну батарею до живлення, після чого сів за кермо, за допомогою ключа, який знаходився в запаленні привів двигун в дію та виїхавши за межі території підприємства, поїхав у напрямку м. Коростень, Житомирської області, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом марки ЗАЗ 110557 д.н.з НОМЕР_1 , білого кольору, який на праві користування належить ОСОБА_6 , вартістю 21010 гривень.
Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим повторно, ОСОБА_4 , скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України.
Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1ст.337 КПК України.

Обставини вчинення злочину підтверджуються показаннями обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину визнав повністю , пояснив , що дійсно в квітні 2019 року йому необхідно було терміново в особистих справах проїхати до м. Коростеня. Він достовірно знав, що автомобіль належить директорові хлібозаводу, знав, що працівники залишають автомобілі в незачиненому стані та лише від`єднують акумуляторну батарею, а тому під`єднав акумуляторну батарею і поїхав до м. Коростеня. По дорозі був зупинений працівниками поліції.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з"явився , надав заяву , в якій просив розгляд справи провести без його участі, в частині обрання міри покарання покладається на розсуд суду.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена.
Його дії мають правильну правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненим повторно.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання.
Злочин, вчинений ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином (ч. 2 ст. 289 КК України).
Як особа ОСОБА_4 характеризуються посередньо, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, раніше судимий .
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, молодий вік, утримання малолітньої дитини.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України відсутні.
З урахуванням усіх фактичних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, наявності обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції частини статті КК України, яка передбачає покарання за даний злочин у виді позбавлення волі , як достатнє для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення мети, передбачених ч.2ст.50 КК України цілей покарання .
При цьому суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив вказаний злочин до ухвалення відносно нього вироку Житомирського апеляційного суду від 06 листопада 2020 року , покарання за сукупністю злочинів призначається відповідно до положень ст.70ч.4 КК України , шляхом частково складанння покарань.
Процесуальні витрати в справі відсутні .Арешт на майно не накладався .
Цивільний позов не завлявся.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 368, 370 - 371 , 373-374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п"ять ) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст.70ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання та попереднього покарання за вироком Житомирського апеляційного суду від 06.11.2020 року, остаточно призначити покарання у виді 5 (п"яти ) років 1( одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення до виконання вироку Житомирського апеляційного суду від 06.11.2020 .

Речові докази у кримінальному провадженні:
- Транспортний засіб ЗАЗ 110557 д.н.з НОМЕР_1 , повернутий потерпілому ОСОБА_6 , під розписку на відповідальне зберігання- передати йому у власність;
- Оптичний диск з відеозаписом з камер зовнішнього відеоспостереження ПрАТ «Лугинський хлібозавод» - залишити при матеріалах кримінального провадження. Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору . Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку його копія надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1