Справа № 991/5973/20
Провадження №11-сс/991/661/20
Слідчий суддя: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 жовтня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу представника Громадської організації «Громадянська комісія з прав людини» м. Київ ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20 липня 2020 року у справі № 991/5973/20, -
ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскаржуваного судового рішення
і встановлені судом першої інстанції обставини
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20 липня 2020 року скаргу представника Громадської організації «Громадянська комісія з прав людини» м. Київ (далі ГО «ГКПЛ») ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повернуто суб`єкту звернення.
На обґрунтування ухвали слідчим суддею вказано наступне.

Слідчий суддя, на підставі ч. 6 ст. 9, ч. 5 ст. 396 КПК України, дійшов висновку, що до скарги, яка подана ОСОБА_6 як представником заявника в порядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, мають бути додані документи, які підтверджують його повноваження на подачу відповідної скарги.
Однак, оскільки матеріали скарги, поданої від імені представника ГО «ГКПЛ» ОСОБА_6 , не містять документів, які підтверджують повноваження ОСОБА_6 представляти ГО «ГКПЛ» відповідно до вимог КПК України, то наявні обґрунтовані підстави вважати, що дана скарга подана особою, яка не має права подавати таку скаргу.
Отже, керуючись приписами п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України слідчий суддя дійшов висновку, що дану скаргу слід повернути.

Вимоги апеляційної скарги
і узагальнені доводи особи, яка її подала
Не погодившись із ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20 липня 2020 року, ОСОБА_6 було подано апеляційну скаргу від 29 липня 2020 року, яка надійшла до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду 04 серпня 2020 року.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_6 ставить вимогу про :

-поновлення йому строку на апеляційне оскарження у зв`язку із отримання ним копії ухвали слідчого судді від 20.07.2020 лише 28.07.2020 року;

-скасування ухвали слідчого судді від 20 липня 2020 року;

-постановленні нової ухвали, якою направити матеріали до слідчих суддів для розгляду їх по суті.

На обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначено наступне.

ОСОБА_6 вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою, невмотивованою та незаконною.

Так, ним було додано до скарги копію опису з відбитком штампу поштового відділення, вкладеного до листа із заявою про злочин, та копію квитанції про спрямування цього листа. Опис містить докладне пояснення яку саме заяву ним було спрямовано, а зміст самої скарги містить повний текст заяви про злочин. Інші документи могли бути надані ним після відкриття слідчим суддею провадження.
Крім того, ОСОБА_6 вказав, що є заявником та повідомляє про вчинення злочину як фізична особа, а не є представником заявника, як вважає слідчий суддя.

Чинним КПК України не передбачено підстав для відмови слідчим суддею у відкритті провадження за скаргою та повернення скарги, а тому слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень, прийнявши незаконне рішення.

Позиції учасників судового провадження
У судове засідання ОСОБА_6 не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином (а.с. 65, 66, 72).
Уповноважена особа Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора прокурор ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Натомість, прокурором подано клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 74).
Крім того, у клопотанні прокурор просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 , оскільки останній із 2018 року звертається із аналогічними заявами щодо неправомірних, на його думку, дій прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , лікарів-психіатрів та інших осіб під час примусового поміщення ОСОБА_9 до психіатричного закладу. На підставі його заяв прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури зареєстровано кримінальне провадження №0002022 від 17.08.2018, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 151 КК України. Після реєстрації кримінальне провадження №0002022 на підставі ст. 214 КПК України було спрямовано для здійснення досудового розслідування до СУ ГУНП у Сумській області.
На заяву ОСОБА_6 від 04.07.2020 йому було надано відповідь листом від 28.07.2020 за вих. № 16/1/3-69569ВИХ-20, у якому повідомлено, що за його аналогічним зверненням уже було внесено відомості до ЄРДР, а підстави для реєстрації дубліката вказаного провадження, відсутні.
Метою звернення особи із апеляційною скаргою є ефективне забезпечення права на оскарження рішення слідчого судді з дотриманням принципу розумності строку. Судом були створені усі умови для реалізації ОСОБА_6 права на судовий захист та забезпечення його участі у судовому засіданні.
Враховуючи, що у Суду відсутні правові підстави та повноваження щодо примусового забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка подала апеляційну скаргу, керуючись вимогами ст.ст. 28, 422 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі особи, яка її подала.
Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, судовий розгляд здійснено за відсутності учасників судового провадження.

Мотиви суду
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали апеляційного провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.
У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді від 20.07.2020 у зв`язку із його пропуском. Колегія суддів, виходячи із матеріалів судового провадження зазначає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді особою не було пропущено, а тому він не потребує поновлення.
Згідно із ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 1 ст. 306 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.

Після отримання скарги, поданої у порядку ст. 303 КПК України слідчий суддя має перевірити дотримання строків для її подачі, а також встановити наявність або відсутність підстав для її повернення чи відмови у відкритті провадження.

Зокрема, скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати таку скаргу (п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України).

Довід апеляційної скарги щодо подання ОСОБА_6 скарги до слідчого судді як фізична особа, а не представник ГО «ГКПЛ», Судом не приймаються, з огляду на таке.

Так, у скарзі від 16.07.2020, поданої ОСОБА_6 слідчому судді Вищого антикорупційного суду (а. с. 1), адресатом вказано «заявника про вчинення кримінального правопорушення, уповноваженого представника Громадської організації «Громадянська комісія з прав людини» м. Київ в подальшому ГО «ГКПЛ» ОСОБА_6 ». Крім того, у скарзі ОСОБА_6 зазначає про те, що «правове обґрунтування було підготоване ОСОБА_6 в межах надання безоплатної правової допомоги, який в межах своїх повноважень та статутних завдань ГО «ГКПЛ» в Україні має право надавати таку допомогу особам, які звернулися до ГО «ГКПЛ» за захистом від протиправних посягань психіатрів та інших членів цього злочинного угрупування» (а.с.5).

Тому, зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_6 діяв як представник ГО «ГКПЛ», якому у процесі наданих йому громадською організацією повноважень стало відомо про обставини ймовірного вчинення злочину, про що він зазначає у різних частинах скарги.

Із вказаного вище слідує, що слідчий суддя, ознайомившись зі змістом поданої до нього скарги, зробив вірні висновки щодо статусу особи, яка подала скаргу, виключно із висловленої ним позиції.

Із системного аналізу ст. ст. 9, 64-1, 64-2, 303 та 396 КПК України, колегія суддів вбачає, що ОСОБА_6 мав додати до скарги підтвердження повноважень, наданих йому ГО «ГКПЛ» для дій від імені громадської організації в інтересах інших осіб (копій установчих документів юридичної особи або довіреності тощо), але цього не зробив.

Інших доводів, які б слугували безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею прийнято цілком вірне рішення щодо необхідності у поверненні скарги ОСОБА_6 ухвалою від 20 липня 2020 року у справі № 991/5973/20.
Керуючись статтями 303 304, 376, 405, 407, 418, 532 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу представника Громадської організації «Громадянська комісія з прав людини» м. Київ ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20 липня 2020 року у справі № 991/5973/20 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20 липня 2020 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4