Справа № 635/3854/20
Провадження № 1-в/635/482/2020
У Х В А Л А
22 липня 2020 року смт Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_4 , голови спостережної комісії при Харківській державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з середньою освітою, громадянина України, розлученого, уродженця м.Харкова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, засудженого вироком Київського районного суду м.Харкова від 17.09.2018 за ч.1 ст.162, ч.1 ст.190 КК України із застосуванням ч.4 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до остаточного покарання у вигляді двох років шести місяців обмеження волі,-
ВСТАНОВИВ:

Начальник Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим головою спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .
Засуджений ОСОБА_6 та представник Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, повідомлялись своєчасно і належним чином, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до положень ч. 4 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення подання, дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

З наданих суду матеріалів та матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_6 останній раз засуджений вироком Київського районного суду м.Харкова від 17 вересня 2018 року за ч.1 ст.162, ч.1 ст.190 КК України із застосуванням ч.4 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до остаточного покарання у вигляді двох років шести місяців обмеження волі.
Початок строку відбування покарання 07 березня 2019 року.

Кінець строку відбування покарання 07 вересня 2021 року.

Засуджений ОСОБА_6 з 07 березня 2019 року відбуває покарання в державній установі «Хролівський виправний центр (№140)».

За власною ініціативою з перших днів перебування в установі виявив бажання працювати. Працевлаштований у ТОВ «Компанія Свіжа Їжа», згідно ст. 60 КВК України. До роботи ставиться сумлінно, поставленні завдання виконує своєчасно та у повному обсязі. Дотримується правил техніки безпеки на виробництві.

Дбайливо ставиться до майна виправного центру та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Має достатній рівень необхідних навичок для виконання робіт із самообслуговування, порушень техніки безпеки не допускає. За час відбування покарання в установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався. За сумлінну поведінку та ставлення до праці заохочувався 4 рази. Характеризуеться добре.

Приймає активну участь в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених, згідно ст. 66 КВК України. За власним бажанням приймає участь в програмах диференційованого впливу на засуджених «Фізкультура і спорт», «Підготовка до звільнення».

У відношенні до працівників адміністрації виправного центру ввічливий, тактовний, дотримується правомірних відносин, виконує їх законні вимоги.

Відповідно до ст. 65 КВК України приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. За характером врівноважений, цілеспрямований, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, шляхом телефонних розмов, отримує посилки, передачі.

Стан здоров`я ОСОБА_6 задовільний, на профілактичних обліках не перебуває.

Рішенням комісії державної установи «Хролівський виправний центр №140» від 05 лютого 2020 року засудженому відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України як особі, яка стала на шлях виправлення, але надала заяву про відмову від застосування ст. 82 КК України.

Свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень визнає. Міру покарання вважає справедливою.

Адміністрація виправного центру в характеристиці зазначила, що засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, застосування до нього ст. 81 КК України - доцільно.

Відповідно до довідки №14/105 від 12 червня 2020 року виконавчі листи, щодо стягнення коштів з засудженого ОСОБА_6 до ДУ «Хролівський виправний центр (№140)» не надходили.

Згідно з довідкою про доходи від 12 червня 2020 року №14/106, а також довідки про працевлаштування та нарахування заробітної плати від 12 червня 2020 року, вих.№14/18/1-158, засуджений ОСОБА_6 працював з березня 2019 року по травень 2020 року, за що отримував заробітну плату.

Виконавчі листи до установи виконання покарань не надходили. За час відбування покарання з засуджено утримано кошти у сумі 800 грн. на дострокове погашення судових витрат, згідно вироку Київського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2018 року.

Відповідно до положень ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 за № 2617-VIII, кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 162, ч.1 ст. 190 КК України, за які ОСОБА_6 засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2018 року, відносяться до категорії проступків.

Відповідно до розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року за № 2617-VIII, цей Закон набирає чинності з 1 липня 2020 року, та у кримінальних провадженнях про злочини, які визначено як кримінальні проступки, що на день набрання чинності цим Законом призначені до судового розгляду чи перебувають на його розгляді, судовий розгляд здійснюється судом на загальних підставах з урахуванням вимог статей 381,382 КПК України.

Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений за кримінальні проступки, на час розгляду подання відбув не менше половини строку покарання, призначеного судом.

Відповідно до ч.1 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

При цьому, виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Враховуючи викладене, дані про особу засудженого, його ставлення до вчинених кримінальних правопорушень, праці, додержання ним вимог режиму, відбуття останнім на момент розгляду клопотання понад половини фактичного строку покарання, суд вважає, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому підлягає звільненню від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 15 днів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд
У Х В А Л И В:

Подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_4 , голови спостережної комісії при Харківській державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, - задовольнити.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суду м.Харкова від 17.09.2018, умовно достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 15 днів.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Харківський районний суд Харківської області.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали оголошено 23 липня 2020 року.
Суддя ОСОБА_1