Номер провадження: 11-сс/813/1631/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.09.2020 року про відмову в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000089 від 28.02.2019 р.,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 від 30.04.2020 р. про закриття кримінального провадження №0000089 від 28.02.2019 р. за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України.

Мотивуючи своє рішення про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, слідчий суддя зазначив, що кримінальне провадження №0000089 від 28.02.2019 р. було обґрунтовано та законно закрито слідчим у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, визначених ст. 219 КПК України, на час звернення заявника до суду зі скаргою жодній особі повідомлення про підозру не вручалось, а доводи представника потерпілого в частині неповноти досудового розслідування не перевіряються на даному етапі кримінального провадження, оскільки законом чітко передбачений обов`язок слідчого закрити кримінальне провадження у разі закінчення строку досудового розслідування та не повідомлення жодній особі про підозру.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 зазначила, що вважає оскаржувану ухвалу незаконною та ухваленою із порушенням вимог КПК України з огляду на те, що слідчий суддя залишив поза увагою те, що досудове розслідування зазначеного кримінального провадження було проведено вкрай неналежно, поверхнево, неповно, одностороннє та не об`єктивно, слідчим не було здійснено всіх необхідних слідчих дій, не було виконано вказівок прокурора та певних рішень суду щодо бездіяльності органів досудового розслідування.

Посилаючись на наведені доводи, представник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000089 від 28.02.2019 р. та направити матеріали провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

В судове засідання апеляційного суду представник ОСОБА_6 , в інтересах потерпілого ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_9 не з`явилися, натомість надали заяви про розгляд зазначеної апеляційної скарги за їх відсутності, в зв`язку з чим, апеляційний суд вважає за можливе розглянути клопотання представника ОСОБА_6 за відсутності сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Водночас, п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
З матеріалів провадження вбачається, що постановоюслідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 від 30.04.2020 р. кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000089 від 28.02.2019 р. за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України, було закрито на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.
Згодом, 29.09.2020 року, представник ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 зазначила звернулась до слідчого судді зі скаргою, в якій просила скасувати постанову слідчого ОСОБА_8 від 30.04.2020 р. про закриття кримінального провадження №0000089.
Ухвалою апеляційного суду від 15.10.2020 року було задоволено клопотання представника ОСОБА_6 та поновлено їй процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 17.09.2020 року про відмову в задоволенні її скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000089 від 28.02.2019 р.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що на систематичні клопотання представника ОСОБА_6 до слідчого про необхідність проведення слідчих дій не виконані, ніяких слідчих дій так і не було проведено до моменту закриття провадження, що призвело до закриття кримінального провадження з формальних підстав, колегія суддів враховує наступне.
У відповідності до ст. 28 ч.ч. 1, 2, 5 та 6 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите. Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.
Після звернення до слідчого із клопотаннями про необхідність проведення слідчих дій, ОСОБА_10 жодного разу не зверталась до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо не розгляду її клопотань або неналежного проведення досудового розслідування у розумні строки.
Оцінюючи на предмет законності вказану вище постанову слідчого, апеляційний суд враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.
Аналізуючи вказані твердження, апеляційний суд погоджується із ними, оскільки дійсно під час досудового розслідування кримінального провадження слідчим не були вжиті всі передбачені законом (ч. 4 ст. 38 КПК України) заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, що призвело до порушення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, і як наслідок цього - спливу строку досудового розслідування.
Як передбачено ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань ( далі ЄРДР) до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня повідомлення особі про підозру становить вісімнадцять місяців у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину.
Згідно абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
Як вбачається, строк досудового розслідування кримінального провадження сплив.
Отже, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст. 219 КПК України закінчився строк досудового розслідування, який для вказаного кримінального правопорушення (злочину) становить дванадцять місяців з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, клопотання про продовження досудового розслідування в строк, передбачений ч. 5 ст. 295 КПК України, органом досудового розслідування не подавалось, вказаний строк, з урахуванням зазначених вимог закону, поновленню не підлягає, жодній особі повідомлення про підозру пред`явлено не було, слідчий дійшов обґрунтованого висновку про закриття вказаного кримінального провадження.
Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги те, що доводи апелянта, наведені у скарзі є частково обґрунтованими, однак, з урахуванням того, що строк досудового розслідування вже сплив, - неможливо задовольнити вимоги скарги, оскільки скасування постанови слідчого від 03.05.2020 року про закриття кримінального провадження не спричинить ніяких правових наслідків в даному кримінальному провадженні, оскільки строк досудового розслідування подовженню вже не підлягає. Крім того, з урахуванням того, що строки досудового розслідування у даному кримінальному провадженні вже закінчились, прийняття слідчим рішення про поновлення досудового розслідування та будь-яких інших процесуальних дій буде носити завідомо незаконний характер.
Таким чином, колегія суддів вважає, що у даному випадку, висновок слідчого судді про необхідність відмови в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 є правильними та підтверджується матеріалами провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_6 та скасування ухвали слідчого судді немає.
Керуючись ст.ст. 24, 219, 284, 303, 304, 370, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.09.2020 року про відмову в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 на постанову слідчого від 30.04.2020 р. про закриття кримінального провадження №0000089 від 28.02.2019 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4