Справа № 452/3516/20
Провадження № 1-кс/452/875/2020
УХВАЛА
Іменем України

25 листопада 2020 року м. Самбір

Слідчий суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , старшого слідчого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,
встановив:

ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, про скасування арешту майна, а саме: грошових коштів в сумі 1748 грн. та 5 грн., накладеного ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25.09.2020 р. у кримінальному провадженні №0000549 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
У судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила задовольнити. Крім того зазначила, що із вказаними грошовими коштами проведені всі слідчі дії, продовження арешту спричиняє їй збитки, так як у неї склалося важке матеріальне становище, вона ніде не працює,має на утриманні батька похилого віку.
Старший слідчий Самбірського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 та прокурор Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_7 у судовому засіданні проти задоволення клопотання ОСОБА_3 не заперечували, не заперечували проти його задоволення.
Дослідивши клопотання та додані до нього документи приходжу до наступних висновків.
У судовому засіданні встановлено, що :
07.08.2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження №0000493 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України;
22.09.2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження №0000549 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
Ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області №452/2774/20 від 25.09.2020 р. за клопотанням старшого слідчого СВ Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 про накладення арешту на вилучене під час огляду місця події майно у кримінальному провадженні, внесеному 22 вересня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000549 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, накладено арешт на майно, в тому числі грошові кошти в сумі 1748 грн. та 5 грн. з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до змісту ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, його захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.
У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року №97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де зазначено порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Проаналізувавши надані в розпорядження слідчого судді матеріали, а також виходячи з розумності і співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, вважаю, що потреба в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного в клопотанні ОСОБА_3 майна відпала, тому його слід скасувати, а клопотання задовольнити.

Керуючись ст.ст. 100, 174, 309 КПК України, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області №452/2774/20. від 25.09.2020 р., а саме:
-грошових коштів в сумі 1748 грн. та 5 грн.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя