ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2020 року

м. Київ
справа № 463/4907/20
провадження № 51-3430 км 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
в режимі відеоконференції:
скаржника ОСОБА_6
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 23 червня 2020 року.
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 03 червня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Личаківського ВП ГУНП у Львівській області щодо зобов`язання про проведення слідчих дій.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 23 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 03 червня 2020 року повернуто особі, яка її подала на підставі пункту 4 частини 3 статті 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала, та короткий зміст заперечень
У касаційній скарзі ОСОБА_6 не погоджується з ухвалою Львівського апеляційного суду від 23 червня 2020 року, вимагає її скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Так, скаржник заперечує той факт, що строк для подачі апеляційної скарги був пропущений, оскільки він є засудженим, який перебуває під вартою, та отримав копію оскарженої ним ухвали слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 03 червня 2020 року лише 11 червня 2020 року та, відповідно до положень частини 3 статті 395 КПК, для нього строк на апеляційне оскарження починає рахуватися із дня отримання копії судового рішення. Саме у день отримання копії ухвали слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова, тобто 11 червня 2020 року, скаржником було подано апеляційну скаргу на зазначене судове рішення, у зв`язку із чим, на думку ОСОБА_6 , рішення апеляційного суду про повернення такої апеляційної скарги є помилковим і таким, що постановлене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Заперечень від інших учасників кримінального провадження до Суду не надходило.
Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор висловив позицію, що касаційна скарга є обґрунтованою, та просив скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Інших учасників судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про особисту участь у касаційному розгляді, або повідомлень про поважність причин їх неприбуття до Суду від них не надходило.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла таких висновків.
Згідно з вимогамистатті 433 КПКсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до частин 1, 2статті 438 КПКпідставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених у частині 1 цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватисястаттями 412-414 цього Кодексу.
Частина 1 статті 412 КПК України передбачає, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цьогоКодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Право особи на апеляційне оскарження, спрямоване, насамперед, на реалізацію гарантованого статтею 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог статті 24 КПК кожному гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод, законних інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до статті 370 КПК ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.
Частина 3 статті 399 КПК визначає підстави для повернення апеляційної скарги, однією з яких є подача апеляційної скарги після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Відповідно до частини 1 статті 116 КПК процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.
Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.
Згідно з положеннями пункту 3 частини 2, частини 3 статті 395 КПК, для особи, яка перебуває під вартою, п`ятиденний строк для подачі апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Крім того, абзацом другим частини 3 статті 395 КПК передбачено, що якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
З урахуванням зазначених вимог закону та положень частини 3 статті 399 КПК про те, що суд апеляційної інстанції повертає апеляційну скаргу, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, рішення апеляційного суду про повернення апеляційної скарги з цих підстав має містити встановлені обставини щодо початку строку на апеляційне оскарження, дату звернення із апеляційною скаргою особою та відповідні мотиви, з яких виходив суд при прийнятті такого рішення.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до Личаківського районного суду Львівської області зі скаргою за бездіяльність слідчого Личаківського ВП ГУНП у Львівській області щодо зобов`язання про проведення слідчих дій. Ухвалою від 03 червня 2020 року слідчий суддя відмовив у відкритті провадження за зазначеною скаргою з можливістю оскарження зазначеного судового рішення до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. Згідно з розпискою, направленою на адресу Личаківського районного суду Львівської області ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)», ухвала слідчого судді від 03 червня 2020 року була отримана ОСОБА_6 11 червня 2020 року, про що він і зазначав у своїй апеляційній скарзі, яку направив до Львівського апеляційного суду в день отримання копії оскаржуваної ним ухвали 11 червня 2020 року, тобто без пропуску строку на апеляційне оскарження .
Проте, суд апеляційної інстанції не перевірив належним чином зазначених обставин, обмежившись лише посиланням на пропуск п`ятиденного строку на апеляційне оскарження судового рішення, чим допустив порушення вимог кримінального процесуального закону на стадії прийняття апеляційної скарги, яке є істотним, оскільки перешкодило судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 438 КПК є підставою для його скасування і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого суду слід перевірити апеляційну скаргу на відповідність вимогам статті 396 КПК та ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення із дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Львівського апеляційного суду від 23 червня 2020 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3