ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 336/2388/2020 № 1-кп/336/594/2020
1 грудня 2020 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження у відношенні:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирославль Барановського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18.04.2020 року приблизно о 14-00 год. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, знаходячись у приміщенні гаражу № НОМЕР_1 біля будинку №23 по вул. Корищенка в м. Запоріжжі, таємно, шляхом вільного доступу зі столику вищезазначеного гаражу, викрав майно потерпілого ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi» Redmi Note 8Т 4/64 Gb, в корпусі синього кольору, імей НОМЕР_2 , імей НОМЕР_3 , вартістю 4948,29 грн., чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 4948,29 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в викладеному вище визнав повністю, про обставини скоєного дав відповідні написаному вище свідчення та пояснив, що 18.04.2020 року приблизно о 14-00 год. він був у гаражі по вул. Корищенка в м. Запоріжжі, де таємно шляхом вільного доступу зі столику викрав мобільний телефон потерпілого. У скоєному щиро розкаявся.
Зважаючи на відсутність з боку учасників судового розгляду будь-яких заперечень, суд в порядку ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення при вище викладених обставинах повністю доведена, а його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Судом не встановлено обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, судом визнано його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
При призначенні покарання обвинуваченому суд бере до уваги вищевказані обставини, фактичні обставини, які відобразились у протиправному позбавленні потерпілого належного йому майна, суд враховує і особу винуватого, склад його сім`ї та стан здоров`я: одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів не перебуває, не інвалід, наразі не працює, має постійне місце проживання.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання за вчинене кримінальне правопорушення у виді обмеження волі, в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України.
Крім того, встановлено, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, свою провину визнав повністю та критично ставиться до вчиненого, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Ці обставини свідчать про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування призначеного йому покарання за вчинене кримінальне правопорушення, але в умовах застосування до нього вимог ст. 75 КК України шляхом звільнення його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, тобто з іспитовим строком, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На думку суду, покарання, що призначається, буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як ним самим, так і іншими особами, тобто досягне мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Оскільки дані про розмір витрат на залучення експертів, та виконану роботу експертів, що не є їх службовим обов`язком, відсутні, питання про процесуальні витрати судом не вирішується.

Обвинуваченому у кримінальному провадженні запобіжний захід не обирався.
Під час судового розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу не надійшло.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, на підставі чого призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді обмеження волі з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він в період всього іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушеннята виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку обвинувачений та прокурор мають право отримати в суді негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1