ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/8762/20 Номер провадження 11-сс/814/932/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали клопотання слідчого другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000067 від 16 січня 2020 року відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого вищу освіту, паспорт - № НОМЕР_1 від 23 березня 2020 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , працюючого інспектором взводу № 2 роди № 1 батальйону № 1 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24 вересня 2020 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_10 , подане в межах кримінального провадження №0000067 від 16 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, про застосування міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 , міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час за адресою - АДРЕСА_1 - із забороною залишати місце проживання у період доби з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин, в межах строку досудового розслідування, а саме до 14 листопада 2020 року, з покладенням на нього відповідних обов`язків.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що під час розгляду клопотання прокурором не наведено переконливих доказів того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти таким ризикам.
Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_11 та його захисниками адвокатами ОСОБА_9 та ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, відповідно до якої просять скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24 вересня 2020 року та постановити нову, якою відмовити у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_6 будь-якого запобіжного заходу.
З рішенням районного суду не погоджуються, так як вважають, що останнє прийняте з порушенням норм кримінально-процесуального законодавства.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що підозра по змісту так і за порядком вручення не є обґрунтованою, що виключає застосування до ОСОБА_6 запобіжний захід. Вказані в клопотанні ризики передбачені ст. 177 КПК України, окремо та в сукупності, носять виключно абстрактний характер, не доведені та не виправдовують необхідності застосування запобіжного заходу. Відзначили, що слідчий суддя не надала належної правової оцінки поданим стороною захисту документам, що характеризують особу.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, позицію сторін у кримінальному провадженні, дослідивши матеріали додані до клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, згідно з ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.

Норми ст.177КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні ТУ ДБР розташованого в м. Полтаві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 16 січня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , працюючи на посаді інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, являючись працівником правоохоронного органу, усвідомлюючи, що його дії явно виходять за межі наданих йому законом службових повноважень, перевищуючи надані йому службові повноваження, передбачаючи можливість настання наслідків у вигляді спричинення потерпілому тілесних ушкоджень та сильного фізичного болю, але легковажно відносячись до наслідків своїх незаконних дій, 27.07.2019 о 13 год. 22 хв. перебуваючи на території КЗ «Криворізька міська лікарня № 10» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Вернадського, 141, умисно, безпідставно застосував фізичне насильство до ОСОБА_12 яке було не співрозмірне з його діями, а саме зі значною силою, надмірно заломив руки на яких були надіті кайданки, лежачому на землі в положенні на животі ОСОБА_12 тримавши його руки в такому положенні деякий час, спричинивши останньому сильний фізичний біль.
За вказаним фактом 14 вересня 2020 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаних злочинів, на даному етапі провадження підтверджується зібраними по кримінальному провадженню в їх сукупності доказами, а саме: рапортом слідчого ОСОБА_13 про виявлення кримінального правопорушення від 16.01.2020; електронним рапорт реєстрації події; рапортом ОСОБА_6 від 27.07.2020; інформацією КП «Криворізький психоневрологічний диспансер»; протоколом допиту ОСОБА_12 в якості свідка у кримінальному провадженні №0001082; висновком експерта №1237 від 29.08.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 у кримінальному провадженні № 0001082; поясненнями ОСОБА_6 від 21.09.2019; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 12.08.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 12.08.2020; повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 14.09.2020 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Отже, перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, колегією суддів з`ясовано, що наведені у клопотанні обставини свідчать про наявність обґрунтованої, на даному етапі розгляду справи, підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненими інкримінованими злочинами підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого злочинну є обґрунтованою, що дає підстави для застосування щодо нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч. 2 ст. 365 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Перевіряючи доведеність ризиків передбачених ст. 177 КК України колегія суддів вважає, що слідчим в клопотанні достатнім чином обґрунтовано ризики передбачені ст. 177 КПК України. Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, мінімальна можлива санкція складає три роки позбавлення волі та є працівником поліції, має відповідну освіту, усвідомлює імовірність наслідків у виді засудження до реального відбування покарання у вигляді позбавлення волі на значний термін. Також, будучи працівником правоохоронного органу ОСОБА_6 обізнаний в питаннях правоохоронної діяльності та у відповідних способах та заходів переховування та уникнення від розшуку. Отже останні, розуміючи невідворотність покарання, може використати наявні знання для переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінального покарання. На потерпілого ОСОБА_12 судимого може здійснювати тиск як безпосередньо ОСОБА_6 так і за його вказівкою чи проханням іншими особами, в тому числі працівниками поліції. Крім того, ОСОБА_6 може намагатись впливати на свідків, у тому числі і ОСОБА_15 з метою зміни наданих свідчень або надання неправдивих свідчень на його користь. Оскільки ОСОБА_6 працює у правоохоронних органах, має зв`язки з іншими працівниками правоохоронних органів, внаслідок чого не виключені ризики вчинення дій з його боку, спрямованих на перешкоджання явки осіб (зокрема свідків та потерпілого) до органу досудового розслідування та суду як шляхом безпосереднього впливу на зазначених осіб (залякування, тиск, затримання), так і шляхом ігнорування співробітниками поліції належного виконання забезпечення розшуку та приводу свідків (за наявності підстав).

Враховуючи характер злочину, у якому підозрюється ОСОБА_6 , а також те, що він продовжує перебувати на займаній посаді та виконувати ті ж самі функції, що й раніше, не виключається ризик щодо застосування насильства і відносно інших осіб вказаної категорії.

Отже, з огляду на зазначені ризики, та з урахуванням обставин ст. 178 КПК України слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що слідчим та прокурором не доведено неможливості запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, та що саме застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Твердження апелянта, що стороною обвинувачення належним чином не обґрунтовано підозру та те що відсутні ризики передбачені ст. 177 КПК є безпідставними, та повністю спростовуються викладеним вище. Підстав, для застосування більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів також не вбачає. Доводи, що підозра по змісту так і за порядком вручення не є обґрунтованою, що виключає застосування до ОСОБА_6 запобіжний захід є безпідставним, оскільки на даному етапі розгляду справи, судом перевіряється наявність обґрунтованої підозри, а не порядок її вручення. Крім того, сторонами по кримінальному провадженню не надавалися документи які б підтверджували що підозра ОСОБА_6 була оскарження та скасована.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 , його захисників адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави 24 вересня 2020 року без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4