Номер провадження: 11-сс/813/79/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11.12.2020 року про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на повідомлення про підозру від 08.01.2019 року, у кримінальному провадженні №0000327 від 20.02.2019 року, за ознаками злочинів передбачених ст.ст. 122 ч.1, 121 ч.2 КК України, -

встановив:
Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11.12.2020 року було відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на повідомлення про підозру від 09.01.2019 року, у кримінальному провадженні №0000327 від 20.02.2019 року, за ознаками злочинів передбачених ст.ст. 122 ч.1, 121 ч.2 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що повідомлення про підозру від 08.01.2019 року за своїм змістом відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні вказаних процесуальних документів слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, так як в чинному КПК України не конкретизовано випадки, тобто не сформульовано причини, з яких вручення повідомлення про підозру можна вважати неможливим, однак в разі наявності таких випадків, закон передбачає можливість вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, враховуючи, що повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_8 причетний до вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 122 ч.1, 121 ч.2 КК України.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_8 та зобов`язати уповноважену особу внести до ЄРДР відомості щодо скасування повідомлення про підозру.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що слідчий суддя не надав належної оцінки доводам, викладеним у скарзі, про порушення процедури вручення підозри ОСОБА_8 . Крім того, слідчим суддею взагалі не було взято до уваги те, ОСОБА_8 є громадянином Сполучених Штатів Америки, у матеріалах кримінального провадження на підтвердження цього міститься паспорт громадянина Сполучених Штатів Америки, що свідчить про те, що постійного місця проживання, або реєстрації у нього в Україні може і не бути. Вручення повідомлення шляхом формального направлення на адресу, яка не є адресою місця проживання ОСОБА_8 було здійснене з метою зупинення кримінального провадження, слідчий взагалі не мав на меті належним чином повідомляти особу про її виклик, викликати для вручення, а також вручати таке повідомлення про підозру особисто ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача; доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив оскаржувану ухвалу залишити без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадій досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Частиною 2 ст.135 КПК України, передбачено, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи. При цьому, п.7 ч.1 ст. 137 КПК України, у повістці про виклик повинно бути зазначено процесуальна дія (дії), для участі в якій викликається особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Зі змісту оскарженої ухвали слідчого судді апеляційний суд вбачає, що вона відповідає приписам норм кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.

Згідно до матеріалів провадження за поданою захисником скаргою, СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000327 внесеному до ЄРДР 20.02.2019 року, за ознаками злочинів передбачених ст.ст. 122 ч.1, 121 ч.2 КК України.

08.01.2019 року у вказаному кримінальному проваджені слідчим СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчинені злочинів передбачених ст.ст. 122 ч.1, 121 ч.2 КК України.

09.01.2019 року засобами поштового зв`язку «Укрпошта» шляхом використання рекомендованого повідомлення було направлено повідомлення про підозру відносно ОСОБА_8 та повістка про виклик за адресою: АДРЕСА_1 .

Як пояснив слідчий ОСОБА_9 в судовому засіданні суду першої інстанції, що 08.01.2019 року було складено повідомлення про підозру відносно ОСОБА_8 , і в цей же день було здійснено виклик за номером телефону ОСОБА_8 , однак у зв`язку з тим, що останній не підняв слухавку, на наступний день вказане повідомлення про підозру було направлено засобами поштового зв`язку.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження є зобов`язання ОСОБА_8 про те, що він зобов`язується за першою вимогою з`являтись до органів досудового розслідування, прокуратури, а також не залишати межі України без дозволу слідчого, прокурора, та суду, однак даних зобов`язань останній не додержався (а.п. 26).

Також матеріали провадження містять копії пояснень ОСОБА_8 від 04.06.2018 року, підписаних ним, відповідно до яких місцем проживання останнього значиться адреса: АДРЕСА_1 (а.п. 24-25, 27).

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 8 ст. 135 КПК, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи. Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Положеннями ст. 42 КПК регламентовано, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень та встановлено вичерпний перелік прав та обов`язків підозрюваного, обвинуваченого.

В свою чергу, апеляційний суд, дослідивши повідомлення про підозру ОСОБА_8 , вважає, що вказане повідомлення відповідає вимогам ст. 277 КПК України, було складено та вручено ОСОБА_8 у відповідності до вимог ч.1 ст.278 КК України.

Щодо вимоги апеляційної скарги захисника про зобов`язання органу досудового розслідування та прокурора вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вказаному кримінальному провадженні, апеляційний суд зазначає наступне.

У постанові від 26 березня 2019 року по справа № 807/1456/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, що належить до загальних засад кримінального провадження, з огляду на положення частини першої статті 24 КПК України не є необмеженим, а гарантується кожному в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Із дій, бездіяльності слідчого, прокурора, пов`язаних з фіксацією інформації в ЄРДР, пунктом першим частини першої статті 303 КПК України передбачена можливість оскаржити до слідчого судді лише бездіяльність, що полягає у невнесенні до Реєстру відомостей про кримінальне правопорушення після отримання заяви чи повідомлення про нього.

Наведений у частині першій цієї статті перелік рішень, дій або бездіяльності, що можуть бути предметом судового оскарження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У частині другій статті 303 КПК України закріплена пряма заборона окремого оскарження інших рішень, дій або бездіяльності слідчого, прокурора.

Зазначене свідчить про відсутність правових підстав для розгляду судом кримінальної юрисдикції вимог особи до органу досудового розслідування про виключення відомостей з ЄРДР.

Внесення інформації до Реєстру є передбаченим законом фіксуванням комплексу вчинених у кримінальному провадженні процесуальних дій - офіційного пред`явлення особі обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, а також подальшого руху справи на стадії судового розгляду з метою розрахунку показників, пов`язаних з результатами розслідування і розкриття кримінальних правопорушень.

Відображення в ЄРДР цих відомостей не є констатацією винуватості позивача у вчиненні злочину, не суперечить закріпленим у статті 62 Конституції України і статті 17 КПК України засадам презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, не перешкоджає його професійній діяльності і не обмежує жодних інших прав та інтересів.

Чинне законодавство не передбачає виключення з Реєстру інформації, якою лише констатується факт здійснення процесуальної діяльності органів досудового розслідування та її результати, така інформація не впливає на юридичне становище позивача, не змінює характеру й обсягу його прав і обов`язків та існуючого стану правовідносин. Отже, заявлену позовну вимогу суди не можуть розглядати за правилами будь-якого судочинства.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що підстави для скасування ухвали слідчого суді та скасування повідомлення про підозру в рамках кримінального провадження №0000327 від 20.02.2019 року відсутні.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування оскарженої ухвали, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до положень ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга адвоката необґрунтована і задоволенню не підлягає, а підстави для скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст.ст. 278, 303, 304, 306, 370, 404, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11.12.2020 року про відмову у задоволенні його скарги на повідомлення ОСОБА_8 про підозру у кримінальному провадженні №0000327 від 20.02.2019 року за ч. 1 ст. 122, ч.2 ст. 121 КК України без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4