Справа № 151/419/20
Провадження № 1-кп/151/48/20
В И Р О К
іменем України

06 жовтня 2020 року смт. Чечельник

Чечельницький районний суд Вінницької області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових
засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Чечельник Вінницької області кримінальне провадження на підставі обвинувального акта, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.07.2020 року за №0000009 про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чечельник, Чечельницького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, світа середня, офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
27.07.2020 року близько 01 години 30 хвилин перебуваючи біля свого домогосподарства, розташованого в АДРЕСА_1 ОСОБА_4 з причин особистої неприязні, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 один удар в область голови металевим прутом, який взяв зі свого подвір`я. Своїми діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин, синця та саднин на його тлі на лобі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, а також забійної рани на волосяній частині голови, закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України за фактичних обставин викладених у обвинувальному акті, визнав повністю та пояснив, що потерпілого ОСОБА_5 бачив лише кілька разів, оскільки дружив з його братом. Вночі 27.07.2020 року до його будинку прийшов потерпілий на розборки, так як вважав, що він винен у тому, що у нього забрали посвідчення водія, почав штовхатись і з`ясовувати відносини, коли штовхнув його вагітну дружину, той не витримав і взявши на подвір`ї металевий прут ударив ОСОБА_6 , куди саме точно не бачив. Щиро розкаюється, просить суворо не карати та призначити йому міру покарання у виді штрафу, оскільки хоч не працює офіційно, але їздить на заробітки до м.Київ, де працює на стройці.
Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить накласти стягнення на ОСОБА_4 згідно чинного законодавства.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 не заперечили проти обсягу та порядку дослідження доказів відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, та за згодою учасників кримінального провадження, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони провадження правильно розуміють зміст цих обставин, обвинувачений свою вину у скоєнні кримінального проступку визнає повністю, сумнівів у добровільності та істинності його позиції, у суду немає. Також сторонам роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, а тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують обвинуваченого.
Аналізуючи покази обвинуваченого, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні під час судового розгляду. Так, обвинувачений ОСОБА_4 надав покази стосовно обставин вчинення інкримінованого йому кримінінального проступку, вказуючи на способи, мотиви його вчинення. Надані обвинуваченим покази повністю узгоджуються зі встановленими судом фактичними обставинами кримінального провадження.
Згідно ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Враховуючи викладене, суд вважає, що дії ОСОБА_4 кваліфіковано вірно по ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд виходить з вимог ст.65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання .
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.
Відповідно до ст.12 КК України, обвинуваченим ОСОБА_4 вчинено кримінальне правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України є кримінальним проступком.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує те, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягується вперше, посередньо характеризується по місцю проживання, має на утриманні малолітнього сина та щиро розкаюється у вчиненому.
Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу , оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався, підстав для застосування запобіжних заходів відносно обвинуваченого немає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим не заявлявся.
Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-29, 100, 349 ,369-371, 373-375, 392-395 КПК України, статтями 12, 65, 66, 67, 75, 76, ч.2 ст.125 КК України, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімуми доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речовий доказ у кримінальному провадженні: металевий прут довжиною 112 см, діаметром 20 мм, який знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Чечельницького ВП Бершадскього ВП ГУНП у Вінницькій області, за адресою: Вінницька область, Чечельницький район, смт.Чечельник вул.Героїв Майдану, 30 - знищити.
Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Чечельницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1