Справа № 317/2949/20
Провадження № 1-кп/317/427/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000598 від 03.09.2020,

за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Довжанка Красноокнянського району Одеської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за контрактом військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді водія 6 артилерійської батареї 2 артилерійського дивізіону, діючи в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст. 9, 11, 16, 127, 128, 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, з метою тимчасово ухилитись від обов`язків з військової служби, з мотивів невдоволення умовами проходження служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 11.08.2020 о 8 год. 00 хв. без поважних причин, без відповідних дозволів командирів і начальників не з`явився вчасно на службу до розташування навчального полігону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), що дислокується поблизу АДРЕСА_2 , та незаконно, без поважних причин перебував поза межами місця служби до 01.10.2020, при цьому протягом зазначеного періоду знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , обов`язки військової служби не виконував, до місця служби не прибував, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не звертався до органів військового управління, правоохоронних органів чи інших державних органів з питань подальшого проходження військової служби, хоча мав реальну можливість вчинити вказані дії.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинено в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та пояснив, що дійсно 11.08.2020 не з`явився вчасно без поважних причин до місця служби, а саме: навчальний

полігон «Близнюки» військової частини НОМЕР_1 , оскільки брав гроші у хлопців на купівлю машини, проте по дорозі його пограбували, тому він був наляканим повертатися на місце служби без грошей, проте усвідомлював наслідки неявки на місце служби та перебував вдома до 01.10.2020, коли вирішив з`явитися із зізнанням.

У вчиненому щиро кається, погоджується з усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування, які доводять його провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та відмовляється від їх дослідження під час судового розгляду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину і не оспорює фактичні обставини, враховуючи думку прокурора, який вважає можливим розглянути кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку обвинуваченого, який також не заперечував проти вказаного порядку розгляду провадження, а також з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, та визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінивши встановлені по справі обставини, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині, які характеризують особу обвинуваченого суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України за ознаками нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинено в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин, будучи військовослужбовцем за контрактом, в умовах особливого періоду.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 в ході судового розгляду не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Крім того, ОСОБА_4 раніше не судимий, повністю визнав себе винуватим, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Враховуючи вказані вище обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його ставлення до вчиненого, позицію прокурора, зважаючи на наслідки кримінального правопорушення, для досягнення цілей покарання, встановлених статтею 50 КК України, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.

Разом з тим, враховуючи, що обвинувачений після скоєння злочинних дій самостійно добровільно з`явився до військової прокуратури, сприяв розкриттю злочину, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який не є суспільно небезпечним, раніше не судимий, вину визнав повністю, розкаявся, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75-76 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним нових злочинів, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судові витрати, пов`язані з проведенням експертиз та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. 50, 65-67, 70, 72, 75, 76, 407 КК України, ст. 100, 368, 370, 374, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від покарання, якщо протягом іспитового строку 1 (один) рік він не вчинить нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирався.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1