Провадження № 1-в/201/202/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі подання провідного інспектора Соборного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про приведення вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_4 , засудженого за ч. 1 ст. 309 КК України, у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, -

ВСТАНОВИВ:

Представником уповноваженого органу з питань пробації в суд направлено подання про приведення вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_4 , засудженого за ч. 1 ст. 309 КК України, у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, шляхом вирішення питання щодо зниження ОСОБА_4 призначеного цим вироком суду покарання за ч. 1 ст. 309 КК України до максимальної межі покарання, встановленої санкцією для даного виду кримінального правопорушення положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.

Учасники судового провадження, а також представник органу з питань пробації у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду подання повідомлялися належним чином, причини своєї неявки не повідомили, що не перешкоджає розгляду подання за їх відсутності, відповідно до ст. 539 КПК України.

Дослідивши подання і долучені до нього документи особової справи № 17/19, суд доходить до таких правових висновків.

Відповідно до пункту 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з положеннями пункту 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Як встановлено з матеріалів подання, вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2018 року ОСОБА_4 був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і засуджений до покарання у виді одного року позбавлення волі, при цьому ОСОБА_4 у відповідності до ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки, та на нього у відповідності до ст. 76 КК України було покладено ряд обов`язків.

З 12 лютого 2019 року засуджений ОСОБА_4 перебуває на обліку в Соборному районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.

Вказаним Законом внесені зміни до санкції ч. 1 ст. 309 КК України, якою встановлено, що незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості.

Положеннями ч. 3 ст. 74 КК України встановлено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Такими чином, враховуючи, що ОСОБА_4 вищезазначеним вироком суду за ч. 1 ст. 309 КК України було призначено покарання у виді позбавлення волі, яке було виключено з санкції цієї частини статті КК України Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, яким передбачено нове максимальне покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком до п`яти років, суд вважає за необхідне знизити засудженому ОСОБА_4 призначене йому вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2018 року покарання у виді позбавлення волі, до максимальної межі покарання, встановленого санкцією нового закону, який пом`якшує кримінальну відповідальність за вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також, залишивши зазначені у вироку суду положення щодо застосування до засудженого ОСОБА_4 звільнення від відбування покарання з випробуванням, яке допускається у випадках призначення покарання у виді обмеження волі, згідно з вимогами ст. 75 КК України, і покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 5, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання провідного інспектора Соборного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про приведення вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_4 , засудженого за ч. 1 ст. 309 КК України, у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII задовольнити.

За вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2018 року знизити ОСОБА_4 покарання у виді одного року позбавлення волі, призначене за ч. 1 ст. 309 КК України, до максимальної межі покарання, встановленої в санкції за ч. 1 ст. 309 КК України Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, - до п`яти років обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки у виді: періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомлення уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи і навчання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня проголошення ухвали суду.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1