Дата документу 23.09.2020 Справа № 554/7382/20
У Х В А Л А
23 вересня 2020 року м. Полтава
Під час здійснення досудового розслідування встановлено, що начальник апаратної 1 взводу зв`язку роти зв`язку тилового пункту управління польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_5 зловживаючи своїм службовим становищем, з корисливих мотивів, в умовах особливого періоду, здійснює викрадення (привласнення) військового майна, у вигляді паливо-мастильних матеріалів, що перебувають на обліку у військовій частині НОМЕР_1 , та в подальшому здійснює збут даного незаконно здобутого військового майна цивільним особам.
В подальшому старшого сержанта ОСОБА_5 на підставі ст. 208 КПК України було затримано.
19.08.2020 року о 06 год. 19 хв. повідомлено командира радіовзводу роти зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 ОК Схід» СВ ЗС України старшого сержанта ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України, а саме: привласнення іншого військового майна в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
21.08.2020 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В ході проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що паливо- частильні матеріали були викрадені старшим сержантом ОСОБА_5 з паливозаправника «КАМАЗ 4310 АЦ-7» реєстраційний НОМЕР_2 .
19.08.2020 року слідчим Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_6 на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, з письмового дозволу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_7 , з метою врятування майна, яке могло бути знищено для приховування обставин злочину, було проведено невідкладний обшук автомобіля «КАМАЗ 4310 АЦ-7» реєстраційний номер НОМЕР_3 .
В ході проведення обшуку вказаного транспортного засобу виявлено та зокрема вилучено: автомобіль «КАМАЗ 4310 АЦ-7» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який відповідно до технічного талону транспортного засобу серія НОМЕР_4 належить військовій частині НОМЕР_1 .
Автомобіль «КАМАЗ 4310 АЦ-7» реєстраційний номер НОМЕР_3 , до вирішення судом питання про накладення арешту переданий на відповідальне зберігання до військової частини НОМЕР_5 , за адресою: АДРЕСА_2 .
25.08.2020 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави накладено арешт зокрема, на автомобіль «КАМАЗ 4310 АЦ-7» реєстраційний номер НОМЕР_3 .
18.09.2020 року слідчим з метою встановлення можливих залишків паливо-мастильних матеріалів проведено огляду автомобіля марки «КАМАЗ 4310 АЦ-7» реєстраційний номер НОМЕР_3 , на території автопарку військової частини НОМЕР_5 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . 163.
У ході проведеного огляду за участю спеціаліста встановлено, що у автомобілі марки «КАМАЗ 4310 АЦ-7» реєстраційний номер НОМЕР_3 знаходиться 2980 л. дизельного палива.
Проведеним оглядом встановлено, що дизельне паливо у кількості 2980 л. зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі були об`єктом кримінально протиправних дій.
Таким чином, необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що майно може бути відчужене, приховане, знищене або пошкоджене.
Крім того автомобіль марки «КАМАЗ 4310 АЦ-7» реєстраційний номер НОМЕР_3 арештований, а дизельне паливо що у ньому зберігається необхідне для проведення відповідних судових експертиз.
На підставі викладеного, слідчий просить задовольнити клопотання.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, слідчий надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.
Представник власника майнав судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, проти накладення арешту не заперечував.
У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
18.09.2020 року слідчим з метою встановлення можливих залишків паливо-мастильних матеріалів проведено огляду автомобіля марки «КАМАЗ 4310 АЦ-7» реєстраційний номер НОМЕР_3 , на території автопарку військової частини НОМЕР_5 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Слідчим доведено, що майно, вилучене під час проведення огляду від 18.09.2020 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене, відповідно до протоколу огляду від 18.09.2020 року майно, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду автомобіля 18.09.2020 року марки «КАМАЗ 4310 АЦ-7» реєстраційний номер НОМЕР_3 , а саме:дизельне паливо у кількості 2980 л., до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Місцем зберігання дизельного палива у кількості 2980 л., визначити автомобіль марки «КАМАЗ 4310 АЦ-7» реєстраційний номер НОМЕР_3 , що арештований та знаходиться на території військової частини НОМЕР_5 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1