Справа № 333/5621/20
Провадження № 1-кп/333/652/20
УХВАЛА
Іменем України
23 грудня 2020 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0000166 від 15 січня 2020 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-29.07.2020 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в сумі 850 грн.;
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 313, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 313, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка про отримання обвинуваченим та його захисником обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні проти призначення справи до судового розгляду заперечує, просить направити справу до Запорізького апеляційного суду для вирішення питання про визначення територіальної підсудності з тих підстав, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень на території Комунарського та Запорізького районів.
Учасники провадження проти вказаного клопотання заперечували, просили призначити справу до судового розгляду.
Суд, вислухавши думки учасників провадження, дійшов наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у ряді кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 311 (від 5 до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна), ч. 1 ст. 263 (від 3 до 7 років позбавлення волі), ч. 2 ст. 311 (від 2 до 5 років позбавлення волі) , ч. 1 ст. 313 (штраф від 50 до 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян або арештом на строк від 3 до 6 місяців, або обмеження волі на строк до 3 років), ч. 2 ст. 309 (штраф від 2000 до 5000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк до 3 років), ч. 1 ст. 317 (від 3 до 7 років позбавлення волі) КК України.
З вищезазначеного вбачається, що найбільш тяжке кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 311 КК України вчинено у Комунарському районі м. Запоріжжя.
Крім того, досудове розслідування здійснювалося та закінчено Комунарським ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.
Вислухавши думку учасників провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд не вбачає підстав для направлення справи до Запорізького апеляційного суду для вирішення питання про визначення територіальної підсудності та приходить до висновку, що дане кримінальне провадження підсудне Комунарському районному суду м. Запоріжжя, підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження немає, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства.
Таким чином, враховуючи те, що підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, під час підготовчого судового засідання не встановлено, на підставі п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.
Відповідно до вимог ст. 27 КПК України кримінальне провадження може розглядатися у відкритому судовому засіданні із забезпеченням повного фіксування судового засідання за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.
Клопотань від учасників судового провадження про виклик в судове засідання осіб для їх допиту на даній стадії судового провадження не заявлено.
Підстав для виклику в судове засідання свідків обвинувачення на даній стадії судового провадження у справі, суд не вбачає.
Сторони не позбавлені права заявити повторні клопотання щодо виклику для допиту осіб, витребування документів чи речей, зокрема, і під час безпосередньо судового розгляду згідно положень ст. 350 КПК України.
Прокурором ОСОБА_3 надано письмове клопотання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою на два місяці у зв`язку з тим, що закінчується двохмісячний строк тримання під вартою обвинуваченої та існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, яке підтримано ним у судовому засіданні.
Прокурор вважає, що встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується, зокрема, у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення (злочину), за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років (ч. 3 ст. 311 КК України), офіційно не працевлаштована, раніше судимий, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку. Наявність вищевказаних ризиків та обставин свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Учасники провадження заперечували проти продовження строку тримання під вартою, адвокат ОСОБА_5 просив змінити його підзахисному запобіжний захід та передати ОСОБА_4 на поруки.
Щодо клопотання сторони обвинувачення про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід зазначити наступне.
Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України за наслідками розгляду питання про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд своєю ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Як вбачається з матеріалів вищезазначеного кримінального провадження, відносно ОСОБА_4 03 листопада 2019 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який ухвалою суду було продовжено до 26.12.2020 року.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого у розслідуванні кримінального правопорушення та розгляду справи у суді (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.
При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, в якій його переслідують та міжнародними контактами.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив про те, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а у справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland № 7/03 від 04.05.2006) наголосив на тому, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним способом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину (кримінального правопорушення), а також тяжкості ймовірного покарання.
Згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України, санкцією якої передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а також за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 313, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України.
Вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений, будучі обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень та покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому кримінальні правопорушення.
При цьому, суд вважає, що приймаючи до уваги суворість покарання, яке передбачено за вчинення кримінальних правопорушень, ОСОБА_4 може визнати, що негативні наслідки від спроби переховуватися від суду, створять для неї меншу шкоду, ніж ймовірність бути притягнутою до кримінальної відповідальності з призначенням відповідного покарання.
Те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні великої кількості епізодів кримінальних правопорушень, що, як вважає суд, свідчить про можливість останнього вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто, існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, враховуючи дані про особу обвинуваченого, приймаючи до уваги наявність ризиків, а також беручи до уваги відсутність на даний час даних про те, що з моменту обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу змінились обставини, що враховувалися при обранні, а також відсутність будь - яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості його подальшого тримання під вартою на цей час, суд вважає за необхідне клопотання прокурора про продовження строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити та продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.
Необхідність арешту обвинуваченого, що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст. 5 ч. 1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.
Щодо клопотання сторони захисту про передання ОСОБА_4 на поруки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , слід зазначити таке.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 182 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру. Поручителю роз`яснюється у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється або обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права.
Всупереч вищевказаній нормі закону, суд позбавлений можливості переконатися у тому, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заслуговують на довіру, а також позбавлений можливості виконати вимоги ч. 3 ст. 182 КПК України, через неявку поручителів у судове засідання.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 .
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 32, 314-316, 331, 372 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Призначити судовий розгляд кримінального провадження № 0000166 від 15 січня 2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 313, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Європейська, буд. 7, об 11 годині 00 хвилин 29 грудня 2020 року.
Визначити склад осіб, які будуть, брати участь у судовому розгляді: прокурор, обвинувачений, адвокат.

Клопотання адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Клопотання прокурора Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_3 - задовольнити.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді тримання під вартою вважати продовженим строком на 60 днів, а саме до 20 лютого 2021 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику Запорізького слідчого ізолятору Управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути подана протягом семи днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

В іншій частині ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 28 грудня 2020 року.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1