справа № 642/5210/20
провадження №1кп/642/875/20
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2020 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.10.2020 за №0000299 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, українки, громадянки України, не заміжньої, з середньою освітою, не працюючої, яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:
01 жовтня 2020 року близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходилась на четвертій платформі «Південного вокзалу» м. Харків на сг. Харків Пасажирський, розташованого за адоесою: м. Харків, пл. Привокзальна, 1, де здійснювала торгівлю мінеральної води пасажирам потягів. Проходячи по вказаній платформі ОСОБА_3 побачила потерпілого ОСОБА_4 , який спав сидячи на лавці, та біля якого знаходилась його сумка. Підійшовши до лавки на якій спав потерпілий, ОСОБА_3 присіла та відкрила вказану сумку в якій побачила гроші в сумі 440 гривень. В цей момент у ОСОБА_3 виник прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна потерпілого ОСОБА_4 , а саме грошей в сумі 440 гривень. Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що потерпілий спить, ОСОБА_3 дістала з сумки тобто таємно викрала гроші, загальною сумою 440 гривень, номіналами купюр 200 гривень №ЧЕ7638416, 100 гривень №АД0651086, 100 гривень ЖЗБ6851453, 20 гривень №ЧВ4336158, 20 гривень №ЮД2734888, які поклала до лівої кишені куртки та з місця скоєння кримінального проступку зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми навмисними, протиправними діями ОСОБА_3 спричинила потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки на загальну суму 440 гривень 00 копійок.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Разом з тим, зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачена ОСОБА_3 , представлена захисником адвокатом ОСОБА_5 , беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку, потерпілий ОСОБА_4 , надав заяву, в якій не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному порядку. А тому суд, за клопотанням прокурора Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 , що регламентоване ч. 1 ст. 302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєному кримінальному проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України - тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка)- доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини, дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, має постійне місце реєстрації та проживання.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховуючи характер скоєного кримінального правопорушення, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставини, у сукупності із даними, що характеризують особу обвинуваченої, її відношення до скоєного злочину, враховуючи, що за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, та вважає, що покарання обвинуваченій ОСОБА_3 треба визначити в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, у виді громадських робіт.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 302, 373-374, 382, 392- 395, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Речові докази:

- гроші в сумі 440 гривень, номіналом купюр 200 гривень №ЧЕ7638416, 100 гривень №АД0651086, 100 гривень ЖЗБ6851453, 20 гривень №ЧВ4336158, 20 гривень №ЮД273488, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 - залишити у його розпорядженні.

- компакт-диск «CD-R», наданий начальником виробничого підрозділу вокзал ст. Харків-Пасажирський філії «Вокзальна компанія» АТ «Українська залізниця» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1