Справа № 473/11/20
Номер провадження1-кп/473/128/2020
ВИРОК
іменем України

"28" жовтня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 .

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітньої обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 ,

представника служби в справах дітей Вознесенськоїміської ради ОСОБА_10 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження №0001977 за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прибужани Вознесенського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, учня Вознесенського професійного аграрного ліцею, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 16 червня 2020 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст..75,104 КК України, звільненого від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік,

- в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17.12.2019 року приблизно о 19.30 год. ОСОБА_9 , разом зі своїми друзями ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , прямували до гуртожитку Вознесенського ПАЛ, який розташований за адресою: м. Вознесенськ Миколаївської області, вул..Соборності,6. ОСОБА_9 попрохав у ОСОБА_14 мобільний телефон марки «ХІАОМІ» для того, щоб зателефонувати. В ході користування мобільним телефоном, ОСОБА_9 побачив на екрані мобільний додаток «Приват 24» та в цей час у нього виник прямий умисел та корисливий мотив на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з карткового рахунку ОСОБА_14 , яка в той день отримали стипендію на картковий рахунок. Повторно попрохавши у ОСОБА_14 мобільний телефон, ОСОБА_9 пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свої дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді майнової шкоди потерпілій і бажаючи їх настання, через мобільний додаток «Приват 24» телефону ОСОБА_14 , зайшов до її карткового рахунку та о 19.35 год. таємно перерахував грошові кошти з рахунку, який належить ОСОБА_14 на власний картковий рахунок в сумі 904 грн. 52 коп., після чого повернув ОСОБА_14 її мобільний телефон. Отриманими грошовими коштами ОСОБА_9 розпорядився на власний розсуд. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_15 завдано матеріальні збитки в сумі 904 грн. 52 коп.
Обвинувачений ОСОБА_9 виним себе в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав частково, та на підставі ст..63 Конституції України, відмовився давати пояснення відносно себе.
Але вина ОСОБА_9 в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Потерпіла ОСОБА_6 пояснила суду, що вона є ученицею першого курсу Вознесенського ПАЛ. 17.12.2019 року вона на свій картковий рахунок отримала стипендію в сумі 1160 грн. Ввечері цього ж дня, гуляла зі своїми товаришами ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 . ОСОБА_9 звернувся до неї з проханням дати свій мобільний телефон, щоб зателефонувати, ОСОБА_17 віддала обвинуваченому свій телефон, Потім ОСОБА_9 знову взяв в неї мобільний телефон та спитав дозвіл зайти в Інтернет з її телефону, що потерпіла дозволила. Поки вони йшли до гуртожитку мобільний телефон ОСОБА_14 знаходився у ОСОБА_16 . Коли вони дійшли до гуртожитку, ОСОБА_9 повернув ОСОБА_14 її мобільний телефон. Вранці слідуючого дня потерпіла зайшла на мобільний додаток «Приват 24» і побачила, що на її рахунку відсутні кошти. Вона повідомила про це майстру в ліцеї та пішла до Приватбанку, де їй повідомили, що з її рахунку були переведені кошти на рахунок ОСОБА_18 . Майстер ліцею та заступник директора викликали поліцію.
Свідок ОСОБА_19 пояснив суду, що він та ОСОБА_9 біля комплексу «Водограй» зустрілись з ОСОБА_13 та дівчиною на ім`я ОСОБА_20 . Вони разом всі гуляли. ОСОБА_9 просив у ОСОБА_14 мобільний телефон, та звертався з проханням зайти до мережі Інтернет, що потерпіла дозволила. Потім вони провели дівчат до гуртожитку та пішли. ОСОБА_9 скинув на картковий рахунок ОСОБА_21 250 грн., не пояснюючи звідки в нього гроші, ОСОБА_19 зняв ці гроші і вони їх витратили на власні потреби. Через кілька годин після цього, ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_22 , що це гроші, які він зняв в рахунку ОСОБА_23 .
Згідно заяви ОСОБА_14 від 19.12.2019 року, вона просить притягнути до відповідальності ОСОБА_9 , який 17.12.2019 року за допомогою телефону ОСОБА_14 , перерахував на свою картку, належні їй гроші в сумі 904 грн. 52 коп., а.с.59.
Згідно довідки акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 17.12.2019 року з рахунку ОСОБА_24 на рахунок ОСОБА_9 були перераховані кошти в сумі 904 грн. 52 коп. з коментарем по платежу: долг, а.с.60-61.
Згідно дублікату квитанції № Р24А139872516С96499 від 17.12.2019 року з рахунку відправника ОСОБА_25 на рахунок одержувача ОСОБА_9 були перераховані кошти в сумі 904 грн. 52 коп, а.с.63.
Згідно дублікату квитанції № Р24А13990366С89037 від 17.12.2019 року з рахунку відправника ОСОБА_9 на рахунок одержувача ОСОБА_26 були перераховані кошти в сумі 250 грн. а.с.62.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта №80 від 19.05.2020 року ОСОБА_9 в момент вчинення інкримінованих йому діянь та на теперішній час міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву в своїй належності, достовірності та допустимості не викликають.
Дії обвинуваченого ОСОБА_9 , які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, належить кваліфікувати за ч. 2 ст.185 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , згідно зі ст.66 КК України, є скоєння злочину неповнолітнім.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , згідно зі ст. 67 КК України, суд не вбачає.
При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, а саме те, що це є нетяжкий злочин, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин які обтяжують його покарання, думку потерпілої, те що він скоїв злочин у неповнолітньому віці та на даний час є неповнолітнім, посередньо характеризується, умови його життя та виховання, стан його здоров`я, а також те, що згідно висновку досудової доповіді, виправлення особи без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, а тому суд вважає, що є підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 ст. ст.75, 104 КК України.
Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 червня 2020 року ОСОБА_9 був засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст..75,104 КК України, ОСОБА_9 був звільнений від відбуття призначеного судом покарання з іспитовим строком 1 рік, у зв`язку з чим при призначенні йому покарання слід керуватись правилами ч.4 ст.70 КК України.

Потерпілою ОСОБА_6 був заявлений цивільний позов до матері обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_8 , про відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 500 грн. та матеріальної шкоди в сумі 904 грн. 52 коп.
Цивільний відповідач ОСОБА_8 проти задоволення позовних вимог потерпілої заперечувала, так як цю крадіжку скоїв її син ОСОБА_9 , а тому і завдані збитки суд повинен стягнути з нього.
В судовому засіданні встановлено, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_6 завдана матеріальна шкода в сумі 904 грн. 52 коп та моральна шкода, яка полягала в душевних стражданнях та нервовій напрузі, які вона пережила у зв`язку викраденням в неї грошей, так як ОСОБА_6 є дитиною сиротою, немає сторонньої підтримки, проживає лише за рахунок стипендії та пенсії по втраті годувальника, які вона отримує та сама ними розпоряджається. ОСОБА_27 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_9 . Відповідно до ч.1 ст.1179 ЦК України неповнолітня особа ( в віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої неї шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини ч.2 ст.1179 ЦК України). Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_9 не має майна або доходу для відшкодування завданої ним шкоди, отже ця шкода повинна бути відшкодована матір`ю обвинуваченого ОСОБА_8 . Отже суд вважає позов потерпілої ОСОБА_6 обґрунтованим та підлягаючим задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.06.2020 року, ОСОБА_9 остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. ст.75, 104 КК України ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 , завдану діями сина ОСОБА_8 ОСОБА_9 , матеріальну шкоду в сумі 904 (дев`ятсот чотири) грн. 52 коп. та моральну шкоду в сумі 500 (п`ятсот) грн.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду області через Вознесенський міськрайонний суд усіма учасниками процесу протягом 30 днів з моменту його оголошення.

Суддя: ОСОБА_1