Справа № 461/8938/20
Провадження № 1-кс/461/6993/20
УХВАЛА

03.11.2020 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова, ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 , про зняття арешту з автомобіля, суд,-

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня, до Галицького районного суду надійшло зазначене клопотання, в якому заявник просив скасувати арешт в частині користування та розпорядження, накладеного на майно - автомобіль «Mercedes-Benz Atego», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ПРАТ «Миронівські Хлібопродукти», що зареєстроване: Київська область, м. Миронівка, вул. Елеваторна, 1, у кримінальному провадженні № 0000811, від 14 жовтня 2020 року.

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що відповідно до ухвали Галицького районного суду м. Львова, від 16 жовтня 2020 року, суддею ОСОБА_4 , було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , про арешт майна та накладено арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz Atego», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Винесення цієї ухвали, на думку заявника, призводить до порушення прав та законних інтересів - користування та володіння належним йому майном, та вважає, що даний автомобіль не підлягає спеціальній конфіскації.

В судове засідання заявник не з`явився, однак, в клопотанні про зняття арешту з автомобіля справу просив розглядати без його участі.

Слідчий в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Положення статей 317 та 319 ЦК України визначають зміст права власності, зокрема, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У відповідності до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом було встановлено, що у слідчому управлінні ГУНП у Львівській області проводиться розслідування у кримінальному провадженні №0000811 від 14 жовтня 2020 року за ч. 2 ст. 286 КК України. В ході розслідування виявлено, що 13 жовтня 2020 року, приблизно о 22:15 год, по вул. Кукурудзяна, поблизу будинку №4 у м. Львові, автомобіль «Mercedes-Benz Atego», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , скоїв наїзд на невстановлену жінку-пішохода віком приблизно 60-70 років. В результаті вказаної пригоди, пішохід загинув на місці події, а транспортний засіб отримав технічні пошкодження.

Оскільки всі необхідні слідчі дії по огляду автомобіля експертом в ході проведення автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи у кримінальному провадженні №0000811 від 14 жовтня 2020 року вже були проведені, а даний автомобіль є необхідним засобом для користування заявником, призводить до обмеження його можливостей та потреб, враховуючи, що заявнику необхідно оплачувати платний майданчик, де зберігається його транспортний засіб. Суд вирішив клопотання ОСОБА_3 , задовільнити в повному обсязі, оскільки подальше утримання транспортного засобу під арештом не вбачається за доцільне, оскільки порушує баланс між втручанням у права та свободи особи та потребами досудового розслідування.

Суд вважає, що на даний час потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у право власності та подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження суперечить вимогам ч. 3 ст. 132 КПК України.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1. збереження речових доказів;

2. спеціальної конфіскації;

3. конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4. відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту на автомобіль марки «Mercedes-Benz Atego», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить який належить ПРАТ «Миронівські Хлібопродукти», що зареєстроване: Київська область, м. Миронівка, вул. Елеваторна, 1, з передачею на відповідальне зберігання до закінчення кримінального провадження з правом користування, оскільки вказане обтяження не перешкоджає розгляду кримінального провадження по суті та виконанню судового рішення в майбутньому.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий суддя, -

ВСТАНОВИВ:
Клопотання задовільнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16 жовтня 2020 року на автомобіль марки «Mercedes-Benz Atego», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ПРАТ «Миронівські Хлібопродукти», що зареєстроване: Київська область, м. Миронівка, вул. Елеваторна, 1.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України, ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1