В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника адвоката: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0002467 від 15.11.2020 року відносно:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Михайлівка Запорізької області, громадянина України, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше не засудженого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, придбав предмет, який за зовнішніми ознаками схожий на кастет, який згідно висновку експерта № 2 619 від 18.11.2020 року є холодною контактною зброєю ударно дробильної дії, а саме кастетом, виготовленим саморобним способом, який поклав до правої пасажирської двері автомобілю марки «Фольксваген Венто» д.н.з. НОМЕР_1 .

Продовжуючи свій умисел, на незаконне носіння холодної зброї, вчинене без передбаченого законом дозволу, що супроводжувалося діями по їх переміщенню, транспортуванню особою безпосередньо в транспортному засобі (відповідно до п.11 абзацу 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами»), ОСОБА_5 , 15.11.2020 року у невстановлений досудовим слідством час транспортував вказаний кастет, за допомогою автомобілю марки «Фольксваген Венто» д.н.з. НОМЕР_1 до будинку АДРЕСА_3 , де був зупинений працівниками поліції.

В подальшому, в ході огляду місця події 15.11.2020 року у період часу з 05 години 40 хвилин до 06 години 10 хвилин, у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено кастет.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.263 КК України, як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

27.11.2020 року між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні № 0002467 від 15.11.2020 року з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст. 263 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч.2 ст. 263 КК України, ОСОБА_5 визначити покарання за ч.2 ст.263 КК України у вигляді громадських робіт.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений ОСОБА_5 не заперечив проти затвердження угоди. Прокурор, обвинувачений та його захисник просять затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України віднесено до категорії нетяжких, від якого потерпілих немає.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції статті обвинувачення. При цьому, суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, його сімейний стан він не одружений, має постійне місце проживання.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, а тому його дії кваліфікує за ч.2 ст.263 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Процесуальні витрати по справі складають 653 гривні 80 копійок за проведення судово-криміналістичної експертизи, які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено, майнова шкода відсутня, арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 на досудовому слідстві не обирався.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.11.2020 року між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні № 0000775 від 13.03.2020 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, та призначити покарання у вигляді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Стягнути з ОСОБА_5 в доход Держави 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок витрат на залучення експертів по кримінальному провадженню за проведення судово-криміналістичної експертизи.

Речові докази:

-Спеціальний сейф-пакет Експертної служби МВС № 5234339, в якому згідно висновку експерта знаходиться кастет у первинному упакуванні, переданий до камери схову Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.349 КПК України до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: суддя

Орджонікідзевського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1