Справа № 487/868/20
Провадження № 1-кс/487/4667/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2020 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району міста Миколаєва скаргу ОСОБА_3 на постанову від 18.06.2020 року слідчого СВ Заводського відділу поліції ГУ Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені 26.03.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001171 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва зі скаргою, в якій просив скасувати постанову від 18.06.2020 року слідчого СВ Заводського відділу поліції ГУ Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені 26.03.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001171 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, у зв`язку з неповнотою проведення досудового розслідування та не відповідністю висновків слідчого фактичним обставинам кримінального провадження.
ОСОБА_3 подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, відповідно до якої скаргу підтримав, наполягав на її задоволенні.
Слідчий у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку.
Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Крім того, слідчим суддею неодноразово витребувались із Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 26.03.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001171, а саме: 20.07.2020 року, 29.07.2020 року, 31.07.2020 року, 10.08.2020 року, 21.08.2020 року, 31.08.2020 року, проте станом на 17.09.2020 року матеріали вказаного кримінального провадження, незважаючи на неодноразові запити, слідчому судді надані не були, жодного реагування від Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області не надійшло, у зв`язку з чим скаргу розглянуто на підставі даних, наявних в матеріалах скарги.

Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, згідно ч. 1 ст. 7 КПК України, серед іншого, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; публічність; диспозитивність; розумність строків, тощо.
Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
У кримінальному провадженні, за змістом ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню, в тому числі: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч. 2 ст. 91 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України , за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає (ч. 2 ст. 92 КПК України).
Збирання доказів регламентовано ст. 93 КПК України, за змістом якої збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Згідно 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Судом встановлено, що 18.06.2020 року слідчим СВ Заводського відділу поліції ГУ Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_4 прийнято постанову про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені 26.03.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 за №0001171 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Згідно ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами КПК України. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого.
Оскаржувана постанова не містить викладення змісту обставин, які є підставою для прийняття оскаржуваної постанови, мотивів прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, що свідчить про те, що слідчим не було всебічно, повно й неупереджено досліджено всі обставин кримінального провадження з наданням належної правової оцінки, отже оскаржувана постанова є передчасною та підлягає скасуванню.
Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 2, 7-9, 40, 91-94, 110, 284, 303-307, 309, 370, 372 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Скасувати постанову від 18.06.2020 року слідчого СВ Заводського відділу поліції ГУ Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені 26.03.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001171 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Повний текст ухвали оголошено 22.09.2020року.

Слідчий суддя ОСОБА_1