Справа № 487/5729/20
Провадження № 1-кс/487/7055/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2020 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 12.08.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000833, за підозрою ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, -
ВСТАНОВИВ:
Прокурор відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 12.08.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000833, за підозрою ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про продовження на 2 місяці строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Клопотання мотивовано тим, що ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 08.10.2020 року було застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» строком до 05.12.2020 року включно. Визначено розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з-під варти з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Заставу внесено 09.10.2020 року. Строк дії ухвали слідчого судді про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу спливає 05.12.2020, однак завершити досудове слідство до вказаного строку неможливо у зв`язку із значною кількістю процесуальних та слідчих дій, які потребують проведення та завершення. Ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати. З урахуванням викладеного, прокурор просив продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_5 строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання, просив його задовольнити.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні не заперечували проти продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, перебуває кримінальне провадження № 0000833 від 12.08.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що на даний час сержант ОСОБА_5 проходить військову службу за контрактом на посаді молодшого інспектора прикордонного контролю 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до статей 3, 8, 19, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на вказаній посаді, сержант ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст. ст. 2. 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції та законів України, знати та виконувати службові обов`язки, які визначаються статутами Збройних Сил України, відповідними положеннями та інструкціями, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших військовослужбовців.
Згідно ст. 2 Закону України « Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», до правоохоронних органів віднесені органи прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, військової служби правопорядку у ЗС України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції і беруть безпосередньо участь зокрема у нагляді і контролі за виконанням законів, у зв`язку із чим сержант ОСОБА_5 є працівником правоохоронного органу.
Відповідно до ст. 1 Закону України» Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, наркотичні засоби - речовини природні чи синтетичні, препарати, рослини, включені до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.
Відповідно до списку № 1 наркотичних засобів, психотропних речовині прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено віднесено «канабіс».
Разом з тим, 11.09.2020 приблизно о 19 год. 30 хв., сержант ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на збут наркотичних засобів з метою особистого збагачення, отримав на власну банківську картку грошові кошти у сумі 1000 (тисяча) грн. від громадянки ОСОБА_6 та збув останній речовину, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом загальною масою у сухому стані 4,59 г.
Крім того, 06.10.2020 приблизно о 18 год. 40 хв., сержант ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на збут наркотичних засобів з метою особистого збагачення, отримав на власну банківську картку грошові кошти у сумі 2000 (дві тисячі) грн. від громадянки ОСОБА_6 та повторно збув останній рослинну речовину сіро-зеленого кольору у сухому стані, характерну для рослини роду конопель.
06.10.2020 року ОСОБА_5 затримано у порядку ст.208 КПК України.
07.10.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 307 КПК України.
08.10.2020 року ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» строком до 05 грудня 2020 року включно. Визначено розмір застави, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_5 повинен бути звільнений з-під варти, в розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 84720 (вісімдесят чотири тисячі сімсот двадцять) гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
09.10.2020 року ОСОБА_5 звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням застави.
02.12.2020 року постановою заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 07.01.2021 року.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, свідчать про обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 , це, зокрема, дані: рапорту оперуповноваженого 4 сектору ВБКОЗ УСБУ в Миколаївській області ОСОБА_7 від 12.08.2020 року; листа заступника начальника ВБКОЗ УСБУ в Миколаївській області ОСОБА_8 щодо виконання доручення №64/20-6985 від 13.078.2020 року; протоколів допиту свідка ОСОБА_6 від 17.08.2020 року (з додатками), від 11.09.2020 року, від 06.10.2020 року; протоколів допиту свідка ОСОБА_9 від 06.10.2020 року та від 07.10.2020 року; висновку експерта Миколаївського НДЕКЦ МВС України №1864 від 18.09.2020 року; протоколу обшуку від 06.10.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколу обшуку від 06.10.2020 року за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколу огляду від 07.10.2020; висновку експерта № 2018 від 15.10.2020 про проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речових, їх аналогів та прекурсорів»; висновку експерта № 2019 від 26.10.2020 про проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речових, їх аналогів та прекурсорів»; протоколу допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_12 .
Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.
Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Згідно ч. 6 ст. 182 КПК України, з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
За змістом до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою ст. 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.
Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.
Прокурором у судовому засіданні доведено, що завершити досудове слідство до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу (05.12.2020 року) неможливо, оскільки необхідно: необхідно розсекретити протоколи проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно підозрюваного ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_6 та долучити їх до матеріалів досудового розслідування даного кримінального провадження; розсекретити ухвали апеляційного суду Миколаївської області, якими надано дозволи на проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно підозрюваного ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_6 та долучити їх до матеріалів досудового розслідування даного кримінального провадження; звернутися до апеляційного суду Миколаївської області з клопотанням про використання результатів негласних слідчих (розшукових) дій з даного кримінального провадження в іншому кримінальному провадженні; отримати ухвалу апеляційного суду Миколаївської області про надання дозволу на використання результатів негласних слідчих (розшукових) дій з даного кримінального провадження в іншому кримінальному провадженні; вирішити питання щодо повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 з урахуванням всіх зібраних доказів, що здобуто під час досудового розслідування; вирішити питання щодо повідомлення про підозру ОСОБА_13 з урахуванням всіх зібраних доказів, що здобуто під час досудового розслідування; провести інші слідчі (розшукові) дії в яких виникне необхідність.
Також прокурором доведено, що ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави не зменшились та продовжують існувати.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
П. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.
Згідно ч. 2 ст. 307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Отже з урахуванням наведених обставин обґрунтованої підозри за ч. 2 ст. 307 КК України, а також враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а тому продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, прокурором доведено продовження існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 має відповідні зв`язки та авторитет серед посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , який він може використати для того, щоб будь-яким чином схилити військовослужбовців ДПСУ, що не є свідками по провадженню, однак мають доступ до речей і документів, які мають суттєве значення по кримінальному провадженню або вплинути на інших осіб, що за своїми посадовими обов`язками мають доступ до речей і документів, що доводять вину підозрюваного, на їх знищення, зміну, спотворення, або переховування будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Також прокурором у судовому засіданні доведено, продовження існування ризику, передбаченого пунктом 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу ОСОБА_5 на свідків. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з іншими підозрюваними та свідками, ОСОБА_5 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.
Крім того, прокурором доведено продовження існування ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки в матеріалах кримінального провадження наявні докази обґрунтованої підозри систематичного вживання та збуту ОСОБА_5 наркотичних засобів.
При вирішенні питання про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий судді враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення; в разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні йому загрожує покарання до десяти років з конфіскацією майна. Також слідчим суддею враховується вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , який народився у 2000 році, на обліку за станом здоров`я не перебуває; не одружений, дітей не має, має сестру 2012 року яка перебуває на обліку за станом здоров`я; є інспектором прикордонного контролю 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 ; за місцем реєстрації характеризується позитивно; ОСОБА_5 раніше не засуджувався, повідомлень про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення не має; наявний ризик повторення протиправної поведінки.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави (внесено 09.10.2020 року), не зменшились та продовжують існувати, а за такого, клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а строк дії обов`язків підозрюваного, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, слід продовжити в межах строку досудового розслідування.
Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 193, 194, 199, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Продовжити до 07.01.2021 року строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у кримінальному провадженні, внесеному 12.08.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000833, за підозрою ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;
- не відлучатися із села Українка Вітовського району Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин даного кримінального провадження.
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Заперечення проти ухвали слідчого судді, що не підлягають оскарженню, можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Повний текст ухвали оголошено 07.12.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1