Житомирський апеляційний суд
Категорія ст.ст . 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року. Житомирський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 30 червня 2020 року про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у кримінальному провадженні №0003445 від 13.08.2019 за ст. ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України, -

в с т а н о в и в:
Вказаною ухвалою під час судового розгляду кримінального провадження № №0003445 від 13.08.2019 за ст. ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України щодо обвинуваченого Білоцького було задоволено клопотання прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого до 28 серпня 2020 року та залишено без задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу щодо Білоцького з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 ставить питання про скасування вказаної ухвали та постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого Білоцького та обрання щодо нього більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання: АДРЕСА_1 . Твердить про необґрунтованість клопотання прокурора та ухвали суду, можливість застосування до обвинуваченого Білоцького більш м`якого запобіжного заходу, неврахування судом тих обставин, що обвинувачений має на утриманні малолітню дитину, характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, хворіє та має рекомендації лікаря на госпіталізацію, щиро розкаюється, намагається відшкодувати потерпілим збитки, активно сприяв у розкритті злочину.
Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, апеляційний суд приходить до таких висновків.
При вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд першої інстанції додержався вимог КПК України.
Зокрема, при розгляді клопотань сторін щодо можливого продовження строку дії тримання під вартою ОСОБА_9 або зміни цього запобіжного заходу на менш суворий у виді домашнього арешту, суд прийшов до обґрунтованого висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та необгрунтованість клопотання захисника з огляду на потребу подальшого вирішення судом питання про доведеність винності обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому тяжкого злочину, передбаченого ст. ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації; тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні вказаного злочину; відсутність роботи.
Стороною обвинувачення доведено, що на даний час у стадії судового розгляду ще не допитані всі свідки та сам обвинувачений, а тому продовжують існувати ризики можливого перешкоджання Білоцьким встановленню істини у справі шляхом впливу на недопитаних свідків , а також перешкоджання виконанню процесуальних рішень по справі шляхом ухилення від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності в разі постановлення обвинувального вироку та призначення йому реального покарання у виді позбавлення волі, а також ризик можливого вчинення нових злочинів. Та любий інший менш м`який запобіжний захід не може забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Тому висновки суду першої інстанції про необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_9 та про необхідність відмови у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт є обґрунтованими.
З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими. Відсутні підстави для скасування ухвали суду, що є законною та обґрунтованою.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 30 червня 2020 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0003445 за ст. ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України до 28.08.2020, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з 18 серпня 2020 року та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді: