Справа № 333/5356/20
Провадження № 1-кс/333/1026/20
УХВАЛА
Іменем України
30 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання старшого слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002316 від 09 вересня 2020 року та додані до нього матеріали відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щасливе, Оріхівського району, Запорізької області, громадянина України, освіта середньо спеціальна, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-14 березня 2011 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;
-08 жовтня 2013 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;
-04 лютого 2015 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився УДО 22.09.2017 року, невідбутий строк 1 рік 5 місяців 14 днів,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
У клопотанні зазначено, що Комунарське ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002316 від 09 вересня 2020 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Короткий виклад фактичних обставин, суть і правова кваліфікація злочину.
Слідчий у клопотанні зазначає, що у ході досудового розслідування встановлено, що 29 серпня 2020 року, приблизно об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 , знаходячись біля супермаркету «АТБ» розташованого по просп. Соборному, буд. 1В, у м. Запоріжжі, маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи та особистого збагачення, поєднаного з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, заздалегідь розподіливши між собою ролі ОСОБА_5 наніс першим один удар ногою в задню частину голови потерпілого в результаті якого останній впав на землю.
Далі, ОСОБА_8 наніс потерпілому ОСОБА_9 не менше п`яти ударів в область обличчя та скориставшись безпорадним станом потерпілого, шляхом ривку, відкрито для останнього викрав з правої руки сумку, в якій знаходились грошові кошти в сумі 70 грн., мобільний телефон марки «Huawei» моделі «Р SmartPlus», вартість за висновком експерта №1302-20 від 08 вересня 2020 складає 3 300 грн., посвідчення учасника бойових дій на ім`я потерпілого, картку ОТПБанку.
Після чого ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 залишили місце вчинення злочину разом з рюкзаком, тим самим викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_8 спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на суму 3370 грн.
Також ОСОБА_5 та ОСОБА_8 спричинили потерпілому ОСОБА_9 , згідно висновку експерта № 1018 від 07 вересня 2020 року, тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій навколо-очній ділянці, на передній поверхні лівого передпліччя в середині третині, на передній поверхні правого передпліччя в середній третині, на передній поверхні грудної клітини в проекції тіла грудини на рівні 3-го ребра, садно на задній поверхні правого передпліччя, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
Обґрунтування клопотання
23 вересня 2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
У клопотанні зазначено, що підозра підтверджується усіма доказами у сукупності, а саме даними, встановленими із: протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 ; висновку експерта № 1018 від 08 вересня 2020 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколу пред`явлення особи для впізнання.
Слідчий також наводить аргументи щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може:
- переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від чотирьох до шести років;
- незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні оскільки свідки та потерпілий по кримінальному провадженню є жителями м. Запоріжжя Запорізької області, де проживає сам підозрюваний ОСОБА_5 ;
- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення ідентичних злочинів корисливої направленості.
Доводи сторін
Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання, попросила його задовольнити.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 проти задоволення вказаного клопотання заперечував, просив обрати його підзахисному запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Додатково пояснив, що вважає підозру необґрунтованою.
Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання. Він вказав, що вину визнає частково у тому, що один раз ногою ударив потерпілого. Від слідчого не переховувався, працював за межами міста, а телефон у нього був зламаний, тому він не міг попередити слідчого. Після цього завжди з`являвся на виклики слідчого.
Вислухавши прокурора, адвоката, підозрюваного, перевіривши матеріали кримінального провадження, слідча суддя приходить до висновку, зазначеного у мотивації суду.
Мотивація суду.
Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_7 , оформлене відповідно до вимог ст.184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, а також долучено розпис ОСОБА_5 та його захисника щодо вручення останнім 29 вересня 2020 року о 10 годині 00 хвилин копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з додатками.
Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.
Слідча суддя досліджує такі обставини:
1.Чи може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 (ч. 2 ст. 186 КПК України) та чи є обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 177 КПК України).
2.Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий.
3.Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4.Обставини згідно ст. 178 КПК України (вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я тощо).
5. Які обов`язки покладаються на особу у разі задоволення клопотання про запобіжний захід (ст. 194 КПК України).
Дослідження обставин, зазначених у пункті 4 вище доцільно здійснювати в межах окремих питань, для яких ці обставини мають значення.
Чи може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та чи є обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 177 КПК України)
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до конкретно визначених категорій осіб (ч. 2 ст. 183 КПК України). Зокрема, тримання під вартою може бути застосоване до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Слідча суддя оцінює матеріали клопотання та доводи сторін лише на предмет можливості застосування такого запобіжного заходу відповідно до формальних вимог статті 183 КПК України. Для цього, зокрема, необхідно встановити факт вручення підозри ОСОБА_5 та, відповідно, встановлення чи спростування факту набуття ним процесуального статусу підозрюваного.
Повідомлення про підозру
Особа набуває статусу підозрюваного у випадку 1) повідомлення їй про підозру або 2) якщо особа була затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або 3) якщо щодо неї складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України). Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України). До повідомлення про підозру також висуваються вимоги щодо змісту, визначені ст. 277 КПК України. Оскільки підозрюваний є неповнолітньою особою, то у розумінні ч. 4 ст. 135 КПК України, повідомлення про підозру може бути вручено її батьку, матері, усиновлювачу або законному представнику.
У повідомленні про підозру зазначено, що 29 вересня 2020 року о 09 годині 32 хвилини воно було вручено ОСОБА_5 , проти чого також не заперечує сторона захисту.
З урахуванням наданого слідчій судді тексту повідомлення про підозру, слідча суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру було складено з дотриманням вимог, визначених статтею 277 КПК України.
Таким чином, слідча суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 було належно повідомлено про підозру, а тому він має статус підозрюваного у цьому провадженні за ч. 2 ст. 186 КК України. Оскільки санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, відповідно, до ОСОБА_5 може бути застосовано або обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Обґрунтованість підозри
Сторона обвинувачення зазначає, що обґрунтованість підозри доведена доказами, зазначеними у клопотанні. Прокурор зазначає, що у клопотанні є докази, що вказують на наявність підстав для підозри ОСОБА_5 і що така підозра є обґрунтованою.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві відсутнє чітке визначення обґрунтованої підозри, слідча суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчу суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Слідча суддя також звертає увагу на правову кваліфікацію кримінального правопорушення у підозрі. Так, ОСОБА_5 інкримінується відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, вчинений за попередньою змовою групою осіб. Необхідно оцінити відповідність підозри цій правовій кваліфікації лише для встановлення її обґрунтованості (тобто, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_5 міг вчинити саме цей злочин). При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація здійснюється судом під час судового розгляду справи.
Звертаючись до матеріалів клопотання, слідча суддя зазначає, що ОСОБА_5 було повідомлено про підозру на підставі зібраних доказів, а саме, даних, встановлених із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколу пред`явлення особи для впізнання, протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.
Зважаючи на викладене, слідча суддя переконана, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_5 дій, що кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 КК України.
Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий
Далі слідча суддя оцінює наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Сторона обвинувачення зазначає про два такі ризики.
Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду
Прокурор зазначає, що кримінальне правопорушення (злочин), яке інкримінується ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, є тяжким, оскільки санкція статті передбачає покарання від 4 до 6 років позбавлення волі.
Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний, будучі обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.
Відповідно до практики Європейського суду, викладеної у рішенні «В. проти Швейцарії» від 26.01.1993 року небезпеку переховування від правосуддя не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з урахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправдуванням для тримання під вартою. При цьому необхідно враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом, і його міжнародні зв`язки».
Аналогічна позиція викладена у рішенні Європейського суду від 26.06.1991 року у справі «Летелье проти Франції», згідно якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі.
Крім цього, слідча суддя враховує рішення Європейського суду від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», відповідно до якого необхідність тримання під вартою не можна оцінювати тільки виключно з абстрактної позиції, приймаючи до уваги тільки тяжкість злочину.
Слідча суддя зобов`язана встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України). Втім, для всебічної оцінки обставин справи, слідча суддя аналізує доводи слідчого стосовно інших ризиків, про які згадано у клопотанні.
Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.
На теперішній час не знайшов свого підтвердження ризик того, що перебуваючи на волі, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки жодних доказів на підтвердження цього ризику слідчій судді не надано.
Слідча суддя керується загальними засадами кримінального провадження, а саме принципами законності та верховенства права (пункти 1-2, частини 1 статті 7 КПК України). Слідча суддя також зазначає, що судове рішення повинно бути обґрунтованим і вмотивованим (частина 1 статті 370 КПК України). Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до правил оцінки доказів (частина 3 статті 370 КПК України). Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, суд повинен виносити вмотивовані рішення (наприклад, Рішення Великої Палати у справі Moreira Ferreira проти Португалії (no. 2) від 11 липня 2007 року, Заява № 19867/12, параграф 84). Вмотивованість вимагає від суду чітко вказати на підстави тієї чи іншої аргументації.
При застосуванні запобіжного заходу слідча суддя враховує приписи статті 178 КПК України як з точки зору вагомості доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, яке йому загрожує, так і міцності соціальних зв`язків.
Так, ОСОБА_5 , який має постійне місце проживання та реєстрацію, на теперішній час працює на будівництві, що свідчить про зайняття ним суспільно корисною працею та відсутність будь-яких негативних характеристик за місцем його проживання та реєстрації, що свідчить про його позитивну репутацію.
З огляду на імперативні норми Конституції України, висновки Європейського суду з прав людини, викладені у різних рішеннях, враховуючи обставини відсутності реальних ризиків, не доведення неправомірної поведінки підозрюваним під час досудового розслідування, слідча суддя дійшла висновку, що ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 186 КК України, має право на вільне пересування та на працю, яке, на думку слідчої судді, саме полягає у відвідуванні робочого місця та забезпечення утримання підозрюваним як себе, так і своєї сім`ї, тому таке право не може бути обмежене, та, на думку слідчої судді, повинно бути забезпечене належним чином.
Слідча суддя дійшла висновку, що органом досудового розслідування не доведено, що більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання ризикам, указаним у клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За змістом ст. 176 КПК України найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. У відповідності до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Зважаючи на викладене, враховуючи кожну обставину окремо та в сукупності, проводячи оцінку поданих доказів, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст. 177 КПК України, слідча суддя дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу менш суворого, ніж утримання під вартою, як просила сторона обвинувачення, у вигляді домашнього арешту, що у достатній мірі забезпечить правомірну процесуальну поведінку підозрюваного.
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 3, 176-178, 183, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002316 від 09 вересня 2020 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без задоволення.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з перебуванням останнього за місцем реєстрації та мешкання: АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні процесуальні обов`язки:
- не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
- прибувати до кабінету слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області з періодичністю 1 раз на тиждень у визначений слідчим час.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення
Виконання ухвали доручити Комунарському ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, у якого перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 .
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 30 вересня 2020 року.

Слідчий суддя
Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1