Справа № 503/1802/20
Провадження № 1-кс/503/360/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2021 року м. Кодима

Cлідчий суддя Кодимського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

потерпілого ОСОБА_3 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Кодимського ВП Балтського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 від 03.12.2020 року про закриття кримінального провадження №0000289 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України,

встановив:
ОСОБА_3 звернувся до Кодимського районного суду з вищевказаною скаргою, поданою ним в порядку ст.303 КПК України, в якій просив скасувати постанову слідчого Кодимського ВП Балтського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 від 03.12.2020 року про закриття кримінального провадження №0000289, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_3 посилається на те, що він є потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. 07.12.2020 року зі змісту ухвали слідчого судді Кодимського районного суду Одеської області він дізнався про те, що 03.12.2020 року це кримінальне провадження слідчим закрито. Проте, він не отримував копію постанови про закриття кримінального провадження; не був ознайомлений з його матеріалами та обізнаний про хід досудового розслідування; а також йому не було відомо про вжиті у цьому кримінальному провадженні слідчі дії та заходи. Він вважає, що у такий спосіб слідчий порушив його права, як потерпілого, передбачені ст.56 КПК України. Крім того, в поданій ОСОБА_3 уточненій скарзі на постанову про закриття кримінального провадження він зазначив, що слідчим неодноразово приймались рішення про закриття цього кримінального провадження, що скасовувались прокурором. Однак, починаючи з 13.11.2019 року (з дня останнього скасування прокурором рішення слідчого про закриття вказаного кримінального провадження) жодних слідчих дій проведено не було, в тому числі залишилась невиконаною вказівка прокурора Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 25.11.2019 року. Крім того, вказівка прокурора від 14.11.2018 року виконана слідчим не в повному обсязі. Також потерпілий ОСОБА_3 вказав, що матеріали кримінального провадження містять документи, які не мають жодного відношення до цього кримінального провадження, а стосуються іншої особи на ім`я ОСОБА_6 , якому був обраний запобіжний захід. За таких обставин вважає, що прийнята постанова слідчого про закриття провадження є незаконною та невмотивованою, оскільки не містить належного обґрунтування підстав закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 підтримав скаргу з уточненнями до неї та наполягав на її задоволенні.

У судове засідання слідчий не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений у встановленому порядку. З огляду на положення ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду скарги у відсутності цієї особи.
Заслухавши пояснення потерпілого, дослідивши та проаналізувавши зміст скарги з уточненнями до неї, а також матеріали кримінального провадження №0000289 від 28.08.2018 року, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.
Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно зі ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місце сумнівам.
Частина 1 ст.24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
При цьому, положеннями ст.92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Згідно ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ст.110 КПК України всі рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Відповідно до змісту даної постанови слідчій зобов`язаний повідомити всіх учасників кримінального провадження, щодо процесуального рішення.
Згідно із ч.4 ст.284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
На підставі п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Як вбачається з матеріалів вказаного кримінального провадження №0000289 від 28.08.2018 року, в Кодимському районному суді перебували матеріали кримінального провадження №0000208 від 09.04.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.122 КК України та про обвинувачення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
ОСОБА_3 був визнаний потерпілим у цьому кримінальному провадженні.
11.07.2017 року Кодимським районним судом Одеської області на виконання ухвали Кодимського районного суду від 26.06.2017 року про проведення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи психічного стану обвинуваченого ОСОБА_7 на адресу Комунальної установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя», що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 9, було відправлено 2 простих бандеролі, вагою більш як по 2 кг кожна, в яких містились матеріали цього кримінального провадження. Згідно листа КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» №299 від 05.06.2018 року матеріали даного кримінального провадження до експертної установи не надходили.
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.08.2018 року (а.с.1 матеріалів кримінального провадження №0000289), 28 серпня 2018 року до Кодимського ВП Балтського ВП ГУ НП в Одеській області надійшло повідомлення від керівника апарату Кодимського районного суду ОСОБА_13 про те, що втрачено матеріали кримінального провадження №503/1671/14-к, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000208.

Вказані відомості внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Згідно постанови слідчого про закриття кримінального провадження №0000289 від 28.08.2018 року, порушеного за ознаками ч. 1 ст. 367 КК України, вищевказане кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину.

Проте, слідчий суддя не погоджується з таким рішенням слідчого.
Так, оцінюючи на предмет законності вказану вище постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів. Також, згідно вимог ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
Зокрема, приймаючи процесуальне рішення про закриття кримінального провадження, слідчий не дотримався вимог ч.2 ст.9, ст.ст. 110, 284 КПК України, та не повно і не всебічно дослідив обставини кримінального провадження, не надав їм належної правової оцінки, не встановив всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, а також не виклав в постанові обґрунтовані мотиви прийнятого рішення.

Як встановлено судом, п остановою прокурора Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 17.04.2019 року було скасовано постанову слідчого Кодимського ВП Балтського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 від 18.12.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000289.

Крім того, постановою прокурора Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 13.11.2019 року було скасовано постанову слідчого Кодимського ВП Балтського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 від 15.08.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000289.

Натомість, починаючи з 13.11.2019 року, у даному кримінальному провадженні не було проведено жодних слідчих дій. Зокрема, вказівка прокурора Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 25.11.2019 року взагалі слідчим не виконана. Крім того, слідчим не в повному обсязі були виконані вказівки прокурора Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 14.11.2018 року (п.4) та від 17.04.2019 року (п.5 та п.6).

До того ж, матеріали кримінального провадження частково складаються з документів, які жодним чином не стосуються даного кримінального провадження.

Ретельний аналіз цих обставин вказує на передчасність прийняття слідчим рішення про закриття кримінального провадження, а також свідчить про неповноту та не всебічність досудового розслідування.

Водночас, права потерпілого, передбачені ст.56 КПК України, на порушення яких під час досудового розслідування посилається ОСОБА_3 , були відновлені в ході судового розгляду даної скарги у спосіб надання можливості ознайомитись із матеріалами вказаного кримінального провадження йому та захиснику.

В пункті 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга є обґрунтованою, а прийнята постанова слідчого про закриття кримінального провадження, підлягає скасуванню.

Керуючись ч.2 ст.369, ч.3 ст.371, ст.372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову слідчого Кодимського ВП Балтського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 від 03.12.2020 року про закриття кримінального провадження №0000289, внесеного 28.08.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, - скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1