ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/4572/20
Провадження № 1-кп/210/751/20

"07" серпня 2020 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні без технічної фіксації в спрощеному провадженні без виклику учасників кримінальне провадження №0000027 від 08.07.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, а саме:

1) 16.02.2004 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, до покарання у вигляді 1 року 9 місяців позбавлення волі;

2) 19.09.2007 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі . Звільнився 27.04.2009 умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 10 місяців 22 дня;
3) 29.11.2010 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі КК України частково поєднано за вироком Дзержинського районного остаточне покарання - 6 років 7 місяці;
4) 16.03.2011 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково поєднано за вироком Дзержинського районного суду, остаточне покарання - 6 років 7 місяців. Звільнився 25.03.2015 умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 1 рік 6 місяців 23 дні;
5) 27.07.2017 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.186, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;
6) 03.07.2018 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 14.11.2018 року по відбуттю ну покарання
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що 08.06.2020 приблизно о 21.00 годин знаходячись біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 , розпивав спиртні напої з раніше знайомим йому ОСОБА_4 . В ході бесіди між ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_4 один удар в область обличчя (носу), після чого останній втратив рівновагу і впав, ОСОБА_3 , продовжив наносити йому удари в область голови, спричинивши при цьому два садна півмісячної та овальної форми, розмірами 0,8x0,2 см та 1,0x0,8 см., набряк м`яких тканин в ділянці 4,5x4,0 см, в надбрівній області ліворуч, на верхніх повіках обох очей в області внутрішніх кутів - три синця овальної форми, блідо-синюшного кольору з нечіткими контурами, розмірами від 1,5x1,0 см до 3,5x1,2 см, що згідно з висновком експерта про проведення судово- медичної експертизи №1173 від 13.07.2020 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминучі наслідки.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України за ознаками умисні легкі тілесні ушкодження.

Частиною 2 статті 389 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Разом з обвинувальним актом, до суду надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності свого захисника-адвоката ОСОБА_5 , в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззастережно визнає в повному обсязі, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення. Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Також, разом з обвинувальним актом, до суду надійшла заява потерпілого ОСОБА_4 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні.

У відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Судом також встановлено, що під час досудового розслідування підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування вимоги КПК України не порушено, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано, сумнівів у добровільності відповідної заяви підозрюваного та потерпілого у суду не виникає. Судом не встановлено перешкод для судового розгляду у спрощеному провадженні.

Таким чином, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, що виразилися у завданні умисних легких тілесних ушкоджень, вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.1 ст.125 КК України. Вчинення ним даного кримінального проступку не оспорюється.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне призначити покарання за вчинений ОСОБА_3 кримінальний проступок.

Згідно з частини 2 статті 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Відповідно до ст.66 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, сприяння досудовому розслідуванню у встановленні істини у справі.

Обставин, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального проступку, особу обвинуваченого, а саме, останній є раніше судимим, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебував і не перебуває, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю даного проступку, проте вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому за доцільне призначити покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.125 КК України, у вигляді штрафу, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого. Призначення іншого виду покарання, суд вважає недоцільним.

Вказаний вид покарання, за глибоким переконанням суду є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та відповідатиме цілям покарання.

Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Арешт на майно обвинуваченого під час досудового розслідування не накладався.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_4 не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 65-67, 125 КК України, ст.ст. 368, 370-374, 381-382, 394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого за ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Матеріали кримінального провадження №0000027 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі №210/4572/20, провадження №1-кп/210/751/20.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1