ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 серпня 2020 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12 червня 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12 червня 2020 року, відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу районного суду, постановити нову, якою задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що він щиро кається у скоєному, думка адміністрації виправної колонії щодо нього не вірна, вказує на те, що хворіє та погано себе почуває, перебував на лікуванні у лікарні, крім того має велику сім`ю: мати, дружина, та дитина, яким потрібна його підтримка.
Інших апеляційних скарг чи заперечень на подану апеляційну скаргу від учасників судового провадження не надходило.

ЄУНСС: 722/753/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_7
Номер провадження: 11-кп/822/358/20 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Категорія: ст.81 КК України
Заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла зміст оскаржуваної ухвали суду та доводи апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_5 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступного.

За змістом ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені дослідженими під час судового розгляду доказами.

Як вбачається із матеріалів судового провадження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно вироку Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 17.10.2013 року засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.119, ч.3 ст.187, ст.70 КК України, до покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 17.12.2013 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Згідно розпорядження Сторожинецького районного суду Чернівецької області вирок суду відносно засудженого ОСОБА_6 набрав законної сили 17.12.2013 року.

Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 10.02.2016 року згідно ч.5 ст.72 КК України засудженому ОСОБА_6 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 11.01.2013 року по 17.12.2013 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховується з 11.01.2013 року.

Таким чином, внаслідок зарахування засудженому ОСОБА_6 у строк відбування покарання вказаного вище періоду попереднього ув`язнення, кінцевим строком відбування ним покарання у виді позбавлення волі є 05.02.2022 року.

У відповідності до ст.12 КК України, ОСОБА_6 засуджений за вчинення злочинів, одних з яких є злочином середньої тяжкості, а інший особливо тяжким злочином.
Враховуючи визначений засудженому початок строку відбування покарання, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_6 відбув більше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за вчинення умисного особливо тяжкого злочину.
Відповідно до змісту ч.1 ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Воно може бути застосоване, зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Нормами ст.6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Вивчивши матеріали судового провадження та особової справи засудженого, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_6 на шлях виправлення не став та своєю поведінкою і виконанням обов`язків в період відбування ним покарання не довів наявності підстав для умовно - дострокового звільнення від відбування покарання.
Так, згідно матеріалів справи встановлено, що в державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)» засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання з 08.02.2014 року.
Як вбачається із особової справи та довідки про заохочення і стягнення, засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі перебуває з 11.01.2013 року. За час перебування в слідчому ізоляторі м. Чернівці за порушення вимог утримання у шести випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності, не заохочувався. За час перебування в ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» за порушення встановленого режиму відбування покарання в тринадцяти випадках був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, має одне діюче стягнення, жодного разу не заохочувався.
Частинами 1 та 5 ст.118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції. Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством.
Згідно довідки відділу організації та нормування праці №130 від 04.06.2020 року та особової справи встановлено, що засуджений ОСОБА_6 за весь час перебування в установі до оплачуваної суспільно-корисної праці не залучався у зв`язку із стійким небажанням працювати.
Із дослідженої в судовому засіданні характеристики, затвердженої 05.06.2020 року начальником ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_8 , встановлено, що засуджений ОСОБА_6 у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дружні стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості. Ухиляється від робіт із благоустрою установи, потребує постійного контролю за їх виконанням, намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не приділяє уваги щодо необхідності дбайливого ставлення до майна установи, заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує лише під контролем, належних висновків для себе не робить, не виявляє бажання приймати участі у програмах диференційованого виховного впливу, соціально-корисні зв`язки на волі підтримує шляхом побачень, отримує посилки та передачі, взаємовідносини із рідними добрі. Згідно вироку суду вину у скоєному злочині визнав.
Згідно виписки з медичної картки №67/268 від 04.06.2020 року засуджений ОСОБА_6 працездатний, на даний час стан його здоров`я задовільний.
Згідно довідки бухгалтерії державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» за №73, станом на 04.06.2020 року виконавчих листів щодо засудженого ОСОБА_6 в установі на виконанні не перебуває.
Як вбачається із виписок з протоколів засідання комісії відділення з оцінки ступеню виправлення засуджених, засуджений ОСОБА_6 : -з 01.2014 року по 23.07.2014 року не став на шлях виправлення (протокол №7 від 23.07.2014 року); -з 23.07.2014 року по 08.01.2015 року не став на шлях виправлення (протокол №1 від 08.01.2015 року);- станом на 18.01.2016 року не став на шлях виправлення (протокол №2 від 18.01.2016 року);- станом на 16.01.2017 року злісний порушник режиму (протокол №1 від 16.01.2017 року);- станом на 11.01.2018 року не став на шлях виправлення (протокол №1 від 11.01.2018 року);- станом на 10.01.2019 року не став на шлях виправлення (протокол №1 від 10.01.2019 року);- станом на 08.01.2020 року не став на шлях виправлення (протокол №1 від 08.01.2020 року).
Належних доказів на спростування зазначених вище обставин щодо несумлінної поведінки та несумлінного ставлення до праці засудженим суду не надано.
Отже, посилання апелянта на те, що адміністрацією ДУ «Сокирянської ВК №67 було надано неправдиві дані щодо його характеристики, а суд безпідставно йому відмовив у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання на підставі ст. 81 КК України, на думку колегії суддів є необґрунтованими і спростовуються вищенаведеними доказами.
У зв`язку з цим, апеляційний суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_6 відбув більше двох третин строку покарання під час відбування покарання, однак на шлях виправлення не став та своїм ставленням до праці не довів своє виправлення, тому суд першої інстанції правильно відмовив йому у задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.
Таким чином, доводи засудженого, викладені в апеляційній скарзі є безпідставні та такі, що не підлягають задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12 червня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі - залишити без змін.

Суддя-доповідач [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом."
Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

04.08.2020 року

(дата засвідчення копії)