Справа № 202/4680/20
Провадження № 1-кс/202/5808/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

14 серпня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в судовому клопотання слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 ,яке погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майнау кримінальному провадженні № 0000486 від 12.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2020 року до Індустріального районного суду поштовим зв`язком надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 3 серпня 2020 року, погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , яке розподілено 13 серпня 2020 року в провадження слідчого судді ОСОБА_1 .

В своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт на майно, яке було вилучене 15.07.2020 року під час обшуку в будинку АДРЕСА_1 , а саме: скренчкарту мобільного оператора «Lifecell» без сім-картки, на якому міститься номер НОМЕР_1 , упаковку від стартового пакету «Lifecell» з наліпкою зі штрих-кодом та мобільним номером НОМЕР_2 , хустинку бузкового кольору з геометричним малюнком з плямами речовини бурого кольору, дерев`яну біту з наконечником металевим, табуретку дерев`яну з м`яким сидінням, виріз покриття сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, ремінь світло-бежевого кольору, виготовлений із матеріалу схожого на шкіру з однією металевою пряжкою білого металу.
Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000486 від 12.06.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263 КК України, саме за фактом незаконного позбавлення волі та катування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
В рамках даного кримінального провадження 15.07.2020 року на підставі ухвали слідчого судді проведений обшук у житлі за адресою: АДРЕСА_1 , яким користується підозрюваний ОСОБА_8 . Під час обшуку були вилучені вищевказані речі, які в подальшому визнані речовими доказами.

Слідчий вказує, що скренчкарта мобільного оператора «Lifecell» без сім-картки, на якій міститься номер НОМЕР_1 , упаковка від стартового пакету «Lifecell» з наліпкою зі штрих-кодом та мобільним номером НОМЕР_2 мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки за допомогою цих номерів відбувалося спілкування підозрюваного ОСОБА_8 з іншими співучасниками злочину щодо організації злочинів.
Вилучена дерев`яна бита з наконечником металевим, табурет дерев`яний з м`яким сидінням, ремінь світло-бежевого кольору також є речовим доказом та могли використовуватися під час вчинення злочинів.
Вилучена хустинка бузкового кольору, виріз покриття з плямами бурого кольору може містити кров від катувань потерпілих.
Таким чином, з метою запобігання приховуванню, відчуженню, використанню речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене під час обшуку майно.

Також слідчий зазначила, що 16.07.2020 року клопотання по арешт майна було направлено до суду. 1 серпня 2020 року отримано ухвалу слідчого судді від 29 липня 2020 року, якою клопотання про арешт майна було повернуто прокурору для усунення недоліків протягом сімдесят двох годин.

Отже, строк подання клопотання про арешт майна не пропущений.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вважав недоведеним, що вилучені речі мають відношення до кримінального провадження та належать ОСОБА_8 . Просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000486 від 12.06.2020 року, в якому ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 9 липня 2020 року був наданий дозвіл на проведення обшуку в житловому будинку з прилеглою земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , яким користується ОСОБА_8 , з метою фіксації відомостей про обставини вказаного правопорушення, відшукання та вилучення знаряддя вчинення злочину: сокири, алюмінієвих біт, ножів, рукавичок для єдиноборств «Битки», предметів та речей, обіг яких заборонено законом (вогнепальна зброя, боєприпаси, вибухові речовини), мобільних телефонів та сім-карт, за допомогою яких здійснюється спілкування між співучасниками злочину та третіх осіб, одягу та взуття, у якому нападники перебували на момент вчинення злочинів, комп`ютерної техніки та флеш-носіїв з метою підтвердження або спростування наявності відеозйомки та аудіозаписів подій.

На підставі зазначеної ухвали слідчого судді 15 липня 2020 року слідчим був проведений обшук за вищевказаною адресою.

Під час обшуку вилучено скренчкарту, упаковку від стартового пакету «Lifecell», хустинку бузкового кольору з плямами речовини бурого кольору, дерев`яну біту, табуретку дерев`яну з м`яким сидінням, виріз покриття зі слідами речовини бурого кольору, ремінь світло-бежевого кольору.
Постановою слідчого від 15 липня 2020 року вилучені під час обшуку речі визнані речовими доказами.

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частиною другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб (частина четверта статті 170 КПК).

Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин і наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучені 15.07.2020 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 а речі відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки є підстави вважати, що вони могли бути знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому існує загроза приховування, знищення даних речей, оскільки досудове розслідування не завершено, а підозрюваний ОСОБА_8 є заінтересованим у результатах кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя враховує, що на відшукання знарядь вчинення злочину (ножів, бит тощо), мобільних телефонів та сім-карт, за допомогою яких здійснювалося спілкування між співучасниками злочину, надавався дозвіл слідчим суддею безпосередньо в ухвалі про проведення обшуку і доказове значення вилучених речей може бути з`ясовано лише після проведення у кримінальному провадженні відповідних слідчих та процесуальних дій.

Отже, матеріали клопотання слідчого доводять наявність правових підстав для накладення арешту на вилучені під час обшуку речі шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування цим майном.

На переконання слідчого судді, в даному випадку накладення арешту на вилучені під час обшуку речі відповідає потребам досудового розслідування і не матиме тяжких наслідків, оскільки вони не становлять значної цінності, арешт майна носить тимчасовий характер до проведення слідчих та інших процесуальних дій і може бути скасований відповідно до статті 174 КПК України, в тому числі за клопотанням сторони захисту.

Керуючись ст. ст. 169, 170, 173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на майно, яке було вилучене 15.07.2020 року під час обшуку в будинку АДРЕСА_1 , а саме: скренчкарту мобільного оператора «Lifecell» без сім-картки, на якому міститься номер НОМЕР_1 , упаковку від стартового пакету «Lifecell» з наліпкою зі штрих-кодом та мобільним номером НОМЕР_2 , хустинку бузкового кольору з геометричним малюнком з плямами речовини бурого кольору, дерев`яну біту з наконечником металевим, табуретку дерев`яну з м`яким сидінням, виріз покриття сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, ремінь світло-бежевого кольору, виготовлений із матеріалу схожого на шкіру з однією металевою пряжкою білого металу.
Роз`яснити, що арешт майна може бути скасований повністю або частково відповідно до статті 174 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Строк складання та оголошення повного тексту ухвали відповідно до частини 2 статті 376 КПК України о 17-00 годині 19 серпня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1