Справа № 487/8394/19
Провадження № 1-кс/487/3612/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 18.05.2020 року про закриття кримінального провадження №0000019 від 12.02.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

01.06.2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 18.05.2020 року про закриття кримінального провадження, у якій заявник просив скасувати зазначену постанову, визнати, що у кримінальному провадженні завдана істотна шкода, зобов`язати слідчого виконати у повному обсязі його клопотання та відсторонити слідчого та процесуального керівника у кримінальному провадженні.
В обґрунтування скарги заявник зазначив, що ним була подана заява про вчинення кримінального правопорушення працівниками правоохоронних органів до місцевої прокуратури, на підставі якої внесено відомості до ЄРДР №000019 від 12.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України. В подальшому матеріали кримінального провадження передані до розгляду до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві. Заявником були надані вичерпні докази у рамках зазначеного кримінального провадження, але слідчими ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві надані ним докази проігноровані та винесено постанову про закриття кримінального провадження за ст. 284 КПК України від 18.05.2020 року.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити.
Слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що під час досудового розслідування були проведені слідчі дії, зокрема допитаний в якості потерпілого ОСОБА_3 , а також інші свідки події. На підставі ухвали слідчого судді здійснено тимчасовий доступ до справи № 484/2632/14-к та вилучено належним чином завірені копії матеріалів вказаної справи. Також слідчим проведено огляд лазерного оптичного носія інформації диск на якому зображені події від 15.04.2014 року. Під час проведення до судового розслідування вжиті всі необхідні заходи для встановлення наявності чи відсутності в діях правоохоронних органів складу кримінального правопорушення та встановлена відсутність складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365,366 КК України в діях окремих службових осіб правоохоронних органів Миколаївської області, в зв`язку з чим кримінальне провадження 18.05.2020 року закрито за п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що Другим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №000019 від 12.02.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366 КК України.
12.02.2019 до Менської місцевої прокуратури Чернігівської області надійшла заява засудженого ОСОБА_3 від 06.02.2019, щодо незаконних дій правоохоронних органів, які під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000068 від 08.04.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України сфальсифікували матеріали вищевказаного кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , в результаті чого останнього було засуджено.
На підставі вищевказаної заяви Менською місцевою прокуратурою Чернігівської області 12.02.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019, внесені відомості із заяви ОСОБА_3 від 06.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
24.04.2019 Генеральною прокуратурою України підслідність у кримінальному провадженні № 0000019 визначено за Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.
28.11.2019 постановою прокурора відділу прокуратури Миколаївської області кримінальні провадження № 0000019 та № 0000045 об`єднані під загальним номером № 0000019.
Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, проведені слідчі, процесуальні дії, з метою встановлення фактичних даних, що можуть об`єктивно свідчити про наявність або відсутність складу кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України.
18.05.2020р. слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 виніс постанову про закриття кримінального провадження № 0000019 від 12.02.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365,366 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України, в зв`язку з відсутністю в діях окремих службових осіб правоохоронних органів Миколаївської області складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365,366 КК України.
Під час досудового розслідування слідчим у кримінальному провадженні № 0000019 від 12.02.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України було допитано ОСОБА_3 в якості потерпілого, допитано в якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Також слідчим на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.03.2020 здійснено тимчасовий доступ до справи № 484/2632/14-к та вилучено належним чином завірені копії матеріалів вищевказаної справи. 06.05.2020 слідчим ОСОБА_4 проведено огляд лазерного оптичного носія інформації диск «DVD-R» «Verbatim», на якому зображені події від 15.04.2014. Досліджені вилучені матеріали справи.
Згідно п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно частини 1 статті 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною 1 статті 303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в у встановленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим, прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Проте, вищевикладені вимоги чинного законодавства слідчим не виконані.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 303 КПК України, заявником може бути оскаржено до суду рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити певну дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Нормою ч.3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Встановлені слідчим суддею та вище перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що постанова слідчого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 18.05.2020 року є передчасною, оскільки слідчим під час досудового розслідування не повно та не всебічно досліджено всі обставини кримінального провадження, не було в повному обсязі проведено досудове розслідування по перевірці обставин викладених у заяві ОСОБА_3 , не вчинені процесуальні дії, по всебічному та об`єктивному розслідуванню.

Разом з тим, вимоги ОСОБА_3 щодо визнання у кримінальному провадженні завдання шкоди, зобов`язання слідчого виконати у повному обсязі його клопотання та відсторонення слідчого та процесуального керівника у кримінальному провадженні, задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст.37, ч. 5 ст.40 КПК України визначено, що слідчий, прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ч. 2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, скасування повідомлення про підозру, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмовити у задоволенні скарги.

Відповідно до п. 18 ч. 1ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З урахуванням вищезазначеного, дії про застосування яких заявляє ОСОБА_3 є невиправданим втручанням у внутрішню діяльність органів ДБР, та не ґрунтується на положеннях діючого КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 303-307 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 18.05.2020 року про закриття кримінального провадження №0000019 від 12.02.2019 року.
В задоволенні інших вимог скарги відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали буде оголошено 15.07.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1