Справа № 645/5309/17
Провадження № 1-кс/645/18/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
заявника - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 11.08.2020 року про закриття кримінального провадження № 0001511,
встановив:
ОСОБА_3 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова зі скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 11.08.2020 року про закриття кримінального провадження №0001511 про вчинення злочину за фактом порушення посадовими особами Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Водомер» прав заявника, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172 КК України.

Підставою для такого звернення скаржник зазначає, що у червні 2017 року його було призвано на військову службу до Збройних сил України за призовом осіб офіцерського складу, про що було повідомлено адміністрацію ТОВ НВП «Водомер», де скаржник працював. Проте, керівництво ТОВ НВП «Водомер» наполягало на його звільненні за власним бажанням, мотивуючи тим, що через його призов до лав ЗСУ, підприємство буде нести додаткові витрати, на що скаржник відмовився.

Після цього в останній робочий день перед його призовом на військову службу, наказом №8К від 16.06.2017 директора TОВ- НВП Водомер ОСОБА_5 , він був звільнений на підставі п. 3 ст.36 КЗпП України, незважаючи на те, що згідно наданої довідки з військкомату, було зазначено, що працівник, який призивається на військову службу за призовом осіб офіцерського складу під час дії особливого періоду, має гарантії та пільги, визначенні чинним законодавством. Зазначив, що директор ТОВ НВП Водомер ОСОБА_6 , діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, використовуючи своє службове становище, підписав наказ про його звільнення, чим грубо порушив трудові права.
08.05.2018 рішенням Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_3 було поновлено на роботі та прийнято рішення про стягнення на його користь середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.
Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 05.09.2018 вищезазначене рішення Богунського районного суду від 08.05.2018 було залишено без змін.
Не зважаючи на те, що рішення Богунського районного суду м. Житомира в частині поновлення ОСОБА_3 на роботі підлягало до негайного виконання, воно було виконане лише 12.12.2018, після його звернення до органів державної виконавчої служби і внаслідок вчинення ними комплексу дій, направленого на примусове виконання рішення суду, з огляду на відмову в добровільному порядку виконати рішення суду. Також звернення заявника до правоохоронних органів, на підставі яких були зареєстровані кримінальні провадження №0002754 за ст.382 КК України, №0001511 за ст.172 КК України, та під час розслідування яких проводились слідчі дії.
В подальшому 05.08.2019 вищезазначені кримінальні провадження були об`єднані в одне за №0001511.
Постановою старшого слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_4 від 11 серпня 2020 року кримінальне провадження за №0001511 від 24.06.2017 року закрито, у зв`язку з відсутністю в діянні директора ТОВ НВП «Водомер» ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 382 КК України.

З оґляду на необґрунтованість висновків, які містяться в постанові про закриття кримінального провадження, щодо обставин, які повинні бути встановлені слідчим, та завчасність висновку про відсутність в діянні складу злочину або відсутність події злочину, ОСОБА_3 зазначив, що постанова про закриття кримінального провадження від 11.08.2020 слідчого ОСОБА_4 не відповідає вимогам, передбаченим ст. 110 КПК України, а саме відсутнє логічне та законне вмотивування постанови та слідчим не надано належної правової оцінки встановленим обставинам справи, а деякі взагалі проігноровані, постанова взагалі не містить жодного допустимого обгрунтування, прийнятого слідчим рішення. Вважав, що в постанові слідчим повністю проігноровані норми чинного законодавства та правові позиції Верховного Суду України, відповідних державних органів щодо визначення грубого порушення законодавства про працю та негайного поновлення працівника на роботі за рішенням суду, що також вже було, встановлено судом. Скаржник зазначив, що постанова прийнята без врахування фактичних обставин кримінального провадження та правової оцінки наявних в матеріалах справи фактів, тому є наявні підстави стверджувати про її передчасність, неповноту та необґрунтованість, крім того, постанова в тій самій редакції від 23.03.2020 була вже предметом судового розгляду, під час якого була скасована.
Скаржник ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у скарзі.

Слідчий чи прокурор до судового засідання не з`явились, але надали матеріали кримінального провадження для огляду.

Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16.06.2017 наказом №8-К ОСОБА_3 було звільнено з посади монтажника приладів і апаратури автоматичного контролю, регулювання та управління ТОВ НВП «Водомер» на підставі п. 3 ст. 36 КЗпП.

19.06.2017 ОСОБА_3 до Харківської місцевої прокуратури №3 подано заяву про вчинення злочину за фактом порушення посадовими особами ТОВ НВП «Водомер» його прав та законодавства про працю.

Відомості про кримінальне правопорушення по вказаній заяві за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2017 року за №0001511.

08.05.2018 рішенням Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_3 було поновлено на роботі та прийнято рішення про стягнення на його користь середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 05.09.2018 вищезазначене рішення Богунського районного суду від 08.05.2018 було залишено без змін.
13.11.2018 до Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_3 про те, що посадові особи ТОВ НВП «Водомер» не виконують рішення Богунського районного суду м. Житомира від 05.08.2018 щодо поновлення на роботі.

За даним фактом 14.11.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0002754 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Постановою місцевої прокуратури від 02.08.2019 матеріали досудових розслідувань за № 0001511 від 24.06.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, та № 0002754 від 14.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, об`єднані в одне провадження, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001511.

Постановою старшого слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_4 від 23 березня 2020 року кримінальне провадження за №0001511 від 24.06.2017 року закрито у зв`язку з відсутністю в діянні директора ТОВ НВП «Водомер» ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 382 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.04.2020 року була задоволена скарга ОСОБА_3 та скасована постанова від 23.03.2020 року слідчого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0001511від 24.06.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 172 та ч. 2 ст. 382 КК України.

Постановою про визначення органу проведення досудового рослідування від 14.07.2020 року постановленою прокурором Харківської місцевої прокуратури № 3 було змінено порядок досудового рослідування у кримінальному провадженні № 0001511 від 24.06.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України і проведення його у відповідності із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими КПК України, з урахуванням положень глави 25 КПК України. Визначено СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області органом, який буде здіснювати подальше досудове розслідування в формі дізнання у даному кримінальному провадженні за ознаками проступку за ч.1 ст. 172 КК України та за ознаками кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 382 КК України. Інші слідчі дії не проводились.
11.08.2020 року постановою слідчого ОСОБА_4 кримінальне провадження № 0001511від 24.06.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 172 та ч. 2 ст. 382 КК України було закрито, у зв`язку із встановленням відсутності в діянні ОСОБА_5 , як відповідальної особи ТОВ НВП «Водомер» складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172 та ч. 1 ст. 382 КК України.

Постанова мотивована тим, що на теперішній час на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 08.05.2018 ОСОБА_3 поновлено на посаді у ТОВ НВП «Водомер», на користь ОСОБА_3 перераховані кошти за час його вимушеного прогулу в сумі 92097,47 грн. платіжним дорученням №633 від 16.11.2018, рішення суду виконано у повному обсязі, а тому підстав, які б вказували на звільнення ОСОБА_3 з займаної посади з особистих мотивів директором ОСОБА_5 , та на те, що при цьому було вчинене грубе порушення трудового законодавства в ході досудового слідства не встановлено.
За матеріалами кримінального провадження, згідно вказівок прокурора від 27.11.2017 року в порядку п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування було необхідно виконати, в тому числі: призначити перевірку дотримання службовими особами ТОВ НВП «Водомер» вимог трудового законодавства, яку необхідно доручити Головному управлінню держпраці у Харківській області.
На звернення першого керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 від 06.12.2017 року та від 15.05.2018 року щодо проведення документальної перевірки додержання вимог законодавства про працю в ТОВ НВП «Водомер», 25.01.2018 року Головне управління держпраці у Харківській області повідомило, що після опрелюднення переліку контролюючих органів Головним управлінням держпраці у Харківській області буде проведено захід державного нагляду (контролю) у ТОВ НВП «Водомер» за результатами якого буде повідомлено додатково. Але будь-яких додаткових повідомлень про проведення заходу державного нагляду (контролю) Головним управлінням держпраці у Харківській області у ТОВ НВП «Водомер» матеріали справи не містять.
Згідно вказівок прокурора від 23.12.2019 року в порядку п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування було необхідно виконати слідчі дії, визначені у наданих СУ ГУНП в Харківській області вказівок від 06.09.2019 року, які не були виконані в повному обсязі.
Згідно ч. 4 ст.40 КПК України - слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому воно має закриватись лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження відповідно до вимог ст. 110 КПК України має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам , втановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, під час досудового розслідування зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Дослідивши постанову слідчого про закриття кримінального провадження та надані матеріали, суд вважає, що постанова слідчого не містить детальний виклад усіх обставин, за якими заявник вважає, що особою вчинено злочин та чи усі ці обставини перевірені і їм надана належна правова оцінка.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному громадянину гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Розглядаючи скаргу по суті, суд керується нижчевикладеними положеннями чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Статтею 38 КПК України, передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження не мотивована належним чином, оскільки не містить аналізу елементів складу злочину, зробленого на підставі дослідження матеріалів кримінального провадження, які свідчать про відсутність необхідних слідчих дій, спрямованих на встановлення істини по справі.

Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Проаналізувавши матеріали справи, вважаю, що слідчим не було вчинено всіх заходів стосовно всебічного, повного і неупереджено дослідження обставин кримінального провадження та не надано їм належну правову оцінку.
Згідно з положеннями статті 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад передбаченого Кримінальним кодексом України злочину, тобто наступні елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона злочину.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
За змістом ч. 5 ст. 110 КПК України, обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинне знайти відображення в мотивуванні постанови про закриття кримінального провадження, яке виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами до закриття розслідування та наведення необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки в сукупності слідчим доказів, які стосуються цього провадження.
За таких обставин слідчим не було проведено всіх необхідних та достатніх слідчих розшукових дій, які б достовірно та об`єктивно підтверджували відсутність складу злочину, передбачено ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 382 КК України.
Крім цього, оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження не мотивована належним чином, оскільки не містить аналізу елементів складу злочину та не зроблених на підставі дослідження матеріалів кримінального провадження, які свідчать про відсутність необхідних слідчих дій, спрямованих на встановлення істини по справі.
Проаналізувавши вищевикладене, дослідивши матеріали справи, зокрема, оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, керуючись вимогами приписів ч. 2 ст. 9 та ч. 5 ст. 110 КПК України, та беручи до уваги те, що слідчим не здійснено всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин кримінального провадження і відсутнє належне правове обґрунтування постанови про закриття кримінального провадження на їх основі, не надано оцінку доводам заявника про те, що на його думку, незаконне звільнення і є грубим порушенням законодавства про працю, та не встановлення причин негайного невиконання рішення суду про поновлення на роботі скаржника, що свідчить про незабезпечення слідчим прийняття законного і неупередженого процесуального рішення, а тому приходжу до висновку про необхідність скасування постанови про закриття кримінального провадження №0001511 від 24 червня 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 382 КК України
Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення слідчого під час досудового розслідування, залежно від того, чи були встановлені обставини, що підлягають доказуванню, зазначені в ст. 91 КПК України, та виконані інші вимоги КПК України, при прийнятті постанови про закриття кримінального провадження, приймає одне з таких рішень: скасовує рішення слідчого чи відмовляє у задоволенні скарги.
Таким чином, з огляду на викладене, вважаю скаргу ОСОБА_3 такою, що підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчийсуддя,

п о с т а н о в и в :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого ОСОБА_4 від 11.08.2020 року про закриття кримінального провадження № 0001511 задовольнити.
Постанову від 11 серпня 2020 року старшого слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП України в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0001511 від 24.06.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172, ч. 2 ст. 382 КК України скасувати.
Кримінальне провадження № 0001511 від 24.06.2017 року повернути до СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області для організації досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1