Справа№ 693/951/20
Провадження № 1-кп/693/141/20
У Х В А Л А

30.09.2020 року м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області в особі судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи щодо якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жашків клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000236 від 5 липня 2020 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Медовата Жашківського району Черкаської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, перебуває на обліку у лікаря-психіатра КНП «Жашківська ЦРЛ»,

у зв`язку із вчиненням ним суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

У С Т А Н О В И В:

5 липня 2020 року близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, в ході раптово виниклої сварки з ОСОБА_7 , ножем завдав потерпілому ОСОБА_7 два удари в область живота, удар в область лівої лопатки, удар в область підборіддя та удар в область лівої кисті, чим спричинив йому, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 05-7-01/586 від 12.08.2020 року, тілесні ушкодження у вигляді двох колото-різаних ран живота з ушкодженням шлунку і печінки, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя; різаної рани третього пальця лівої кисті з ушкодженням сухожилка розгинача, що відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; колото-різаної рани підборіддя і колото-різаної рани в ділянці лівої лопатки, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями вчинив суспільно-небезпечне діяння, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КК України спричинені тяжких тілесних ушкоджень, тобто тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Згідно з висновком судової психіатричної експертизи № 286 від 31.07.2020 року на період часу, до яких відноситься скоєння інкримінованих йому дій, та на теперішній час ОСОБА_4 виявляв і виявляє прояви хронічного психічного захворювання у формі легкої розумової відсталості (рівень помірно-вираженої дебільності) з грубими некомпенсованими психопатоподібними розладами (з повторним скоєнням суїцидальних спроб), епізодами галюцинаторних включень, що ускладнюється систематичним зловживанням алкогольними напоями - що позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та в судовому процесі.

З огляду на наявність у підекспертного вищеказаного взаємопоглиблюючого поєднання вроджених розумових вад та виражених некомпенсованих психопатоподібних порушень дисоціально-збудливого типу, що ускладнюються шизотиповими включеннями, проявами депресивних періодів з повторними суїцидальними спробами, враховуючи вплив постійної алкоголізації, активне уникнення будь якого психіатричного супроводу, враховуючи скоєння в минулому суспільно небезпечних дій, можна прийти до висновку, що ОСОБА_4 виявляє клінічні ознаки активного типу суспільної небезпеки, у зв`язку з чим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Органом досудового розслідування проведено досудове розслідування за даним фактом та направлено до суду клопотання про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у зв`язку із вчиненням ним суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він прийшов в ночі до будинку, де мешкав потерпілий ОСОБА_7 разом із родиною, оскільки йому не віддавали гроші, які повинні були сплатити за роботу, він побив ОСОБА_7 та порізав його ножем. Куди бив не пам`ятає.

В цілому ОСОБА_4 пояснював свою позицію та відповідав на поставлені йому питання. Каяття не висловлював. Зазначив, що йому не віддавали 150 грн оскільки родина потерпілого зловживала спиртними напоями.

Потерпілий ОСОБА_7 розповів, що ОСОБА_4 прийшов до його будинку 05.07.2020 року приблизно о 00 годині 30 хвилин, коли вони спали. Після того, як йому відчинили двері накинувся на батька потерпілого та почав його бити. Після того як батько втратив свідомість почав душити мати. При цьому кричав що всіх удавить. Після того відкинув мати та почав бити потерпілого, узявши ніж, який лежав на столі, побіг за потерпілим на двір де наніс потерпілому декілька ударів ножем. Потерпілий пояснив, що він із батьком наймав ОСОБА_4 для покосу люцерни, домовившись сплатити 250 грн. 100 грн вони сплатили, а решту 150 грн залишились винні, оскільки батько хворів та гроші були потрібні для придбання ліків.

Свідок ОСОБА_8 надала пояснення, аналогічні поясненням потерпілого.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що працює фельдшером, 05.07.2020 року її викликали для надання первинної медичної допомоги. Прибувши за адресою по вул. Шевченка в с. Конельські хутори вона побачила, що ОСОБА_7 лежить на землі з пораненням. Вона надала йому необхідну медичну допомогу, в ході якої ОСОБА_7 розповів їй обставини поранення, та вказав, що його поранив ОСОБА_4 .

Суд, дослідивши письмові докази, вислухавши особу, щодо якої розглядається клопотання, потерпілого та свідків, дійшов висновку, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке відповідає ознакам, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України злочину, та це підтверджуються описаними нижче належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами, які узгоджуються між собою, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_7 ;

- показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

- висновком експерта № 05-1-08/256, яким, зокрема, встановлено, що походження крові від потерпілого ОСОБА_7 (на футболці зеленого (кислотного) кольору) не виключається. Кров не могла походити від підозрюваного ОСОБА_4 ;

- висновком експерта № 05-1-08/257, яким, зокрема, встановлено, що кров людини, виявлена в слідах трусах, футболці, штанях спортивних могла походити від особи (осіб) з групою крові А. Кров могла походити від потерпілого ОСОБА_7 .. Даних про походження крові від підозрюваного ОСОБА_4 немає;

- висновком експерта № 05-1-08/255, яким, зокрема, встановлено, що кров людини, виявлена в слідах на марлевому тампоні зі змивом речовини бурого кольору, вилучений в ході проведення огляду місця події від 05.07.2020 за адресою Черкаська область, Жашківський район, с. Конельські хутори, вул. Шевченка могла походити від особи з групою крові А. Кров могла походити від потерпілого ОСОБА_7 .. Даних про походження крові від підозрюваного ОСОБА_4 немає;

- висновком експерта № 05-7-01/586, яким встановлено, що вся тілесні ушкодження ( ОСОБА_7 ) виникли від дії гострого предмету, цілком можливо від нанесення 5-ти ударів вказаним кухонним ножем, в час та при обставинах приведених в постанові та під час слідчого експерименту.

Зазначені вище докази суд визнає належними, допустимими, достовірними, так як вони отримані у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку, в матеріалах кримінального провадження відсутні об`єктивні дані які б свідчили, що ці докази здобуті з істотним порушенням прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

Таким чином, оцінюючи у сукупності всі досліджені докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що зібраними по справі доказами повністю підтверджується факт того, що ОСОБА_4 своїми діями вчинив суспільно-небезпечне діяння, відповідальність за яке передбачена ч. 1ст. 121 КК України спричинені тяжких тілесних ушкоджень, тобто тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 286 від 31.07.2020 року на період часу, до яких відноситься скоєння інкримінованих йому дій, та на теперішній час ОСОБА_4 виявляв і виявляє прояви хронічного психічного захворювання у формі легкої розумової відсталості (рівень помірно-вираженої дебільності) з грубими некомпенсованими психопатоподібними розладами (з повторним скоєнням суїцидальних спроб), епізодами галюцинаторних включень, що ускладнюється систематичним зловживанням алкогольними напоями - що позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та в судовому процесі.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

З урахуванням викладеного, суд визнає доведеним, що ОСОБА_4 , будучи неосудною особою, за наведених вище обставин, вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Статтею 92 КК України передбачено, що примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати, зокрема, госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Частина 5 статті 94 КК України передбачає, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Обираючи вид примусових заходів медичного характеру, які необхідно застосувати до ОСОБА_4 , суд враховує зазначений висновок судової психіатричної експертизи, а також враховує характер і тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, яке пов`язане з посяганням на життя особи, а також те, що з урахуванням викладених вище обставин ОСОБА_4 становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та до ОСОБА_4 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Враховуючи положення п.15 Пленуму Верховного Суду України, які викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строку, на який ці заходи призначені.

Застосований відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, слід продовжити до набрання цієї ухвалою законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про речові докази вирішується судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 19 ст. ст. 92 - 94 КК України, ст. ст. 372, 512 - 513 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до неосудного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Медовата Жашківського району Черкаської області, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

До набрання ухвалою законної сили запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Медовата Жашківського району Черкаської області, у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку залишити без змін.

Вирішити долю речових доказів:

після набрання ухвалою законної сили

пару чоловічих шльопанців, дві чоловічі футболки чорного та сірого кольору, штани спортивні чорного кольору, труси повернути потерпілому ОСОБА_7

футболку кислотного кольору повернути ОСОБА_4

змив речовини бурого кольору, два змиви речовини бурого кольору знищити

ніж - знищити

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Жашківський районний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Резолютивна частина ухвали проголошена 30 вересня 2020 року.

Повний текст складено та проголошено 5 жовтня 2020 року.

Суддя ОСОБА_1