Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/103/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2021 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку у м. Кропивницькому матеріали клопотання засудженого ОСОБА_8 , за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 листопада 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотанні засудженого:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, смт. Олександрівка Кіровоградської області, з середньо спеціальною освітою, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, та засудженого:
12.03.2019 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15 - ч.3 ст. 185, ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 04 років позбавлення волі,
про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИЛА:

До Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 , в якому просить застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Клопотання мотивовано тим, що до нього необхідно застосувати положення ст.81 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.
Рішення суду мотивовано тим, що клопотання засудженого ОСОБА_8 та матеріали особової справи останнього за № 390-Д-19 не містять достатніх відомостей про те, що засуджений приймає активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинені злочини, що свідчить про те, що останній не довів свого виправлення.

При оцінці поведінки засудженого, суд відмічає, що засуджений за час відбування покарання неодноразово 08 разів - порушував встановлений порядок відбування покарання, порушення виражалося у зберіганні заборонених речей та палінні в строю, за що засуджений отримував догани та 7 діб ДІЗО. Така поведінка засудженого за більший проміжок відбування покарання не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказувала на те, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч.1 ст. 118 КВК України засуджені до позбавлення волі повинні працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно корисною оплачуваною працею.

Згідно наданих суду довідок засуджений згідно п. 5 ст. 118 КВК України залучався до двохгодинних відпрацювань без оплати праці по благоустрою місць позбавлення волі та за весь час відбування покарання (02 роки 09 місяців 13 днів) відпрацював всього 24 години (а.п. 13). Судом встановлено, що засуджений з квітня 2020 року по теперішній час працює в деревообробній майстерні установи, де проявляє сумлінне ставлення до праці (а.п. 14).

Суд бере до уваги те, що засуджений протягом строку відбування покарання три рази заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці, однак зміна його поведінки, що було підставою для заохочення, відбувалась напередодні виникнення у нього права на отримання заохочувальної норми, а саме - розгляду питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

З урахуванням сукупності викладених обставин, суд вважає, що засуджений, який раніше відбував покарання у виді позбавлення волі за умисні корисливі злочини, в тому числі і тяжкі, до погашення або зняття судимості знову вчинив умисні злочини, за які його було засуджено до позбавлення волі, відбувши більше 2/3 строку покарання, призначеного останньому судом за умисні корисливі злочини, які відноситься до категорії тяжких злочинів, не має саме тієї поведінки та ставлення до праці, які б свідчили про можливість застосування до нього такого заохочувального заходу, як умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, процес виправлення та перевиховання ОСОБА_8 не є стабільним та послідовним.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просив скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити його клопотання мотивуючи тим, що суд першої інстанції безпідставно та в порушення вимог закону відмовив у задоволенні клопотання про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання. Крім того зазначив, що за рік відбування покарання в ДУ « Кропивницька ВК №6 » він своєю поведінкою, та ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення та як має три заохочення, також навчається в СПТУ №38 на професію столяр будівельник та приймає участь у виховних заходах, які проводить установа.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора який просив відмовити в задоволені апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

За змістом ч. 2, п.2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом, за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (далі - Постанови №2) при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Частиною 1 ст.6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Як вбачається з матеріалів клопотання, вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.03.2019 ОСОБА_8 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, та на підставі ст.70, ч.4 ст.70 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 04 роки.

Початок строку покарання 27.01.2018, кінець строку 27.01.2022. На момент розгляду клопотання засуджений відбув 02 роки 09 місяців 17 днів строку покарання, призначеного судом за вчинення кримінальних правопорушень, які відноситься до категорії тяжких злочинів. На момент розгляду клопотання залишилося до відбуття 01 рік 02 місяці 17 днів.

Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі перебуває з 29.01.2018, за час відбування покарання допустив 08 (вісім) порушень встановленого порядку відбування покарання, за які притягався до дисциплінарної відповідальності, на даний час всі стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку (а.п. 12, а.о.с. 41, 59, 68, 105, Т.1 ч.2; а.о.с. 14, 81, 89, 135, Т.2 ч.2); має 03 (три) заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці (а.п. 12, а.о.с. 121, 143, 159, Т.2, ч.2); в Кропивницькій УВП (№ 14) перебував з 29.01.2018 - за час перебування в УВП допустив п`ять порушень встановленого режиму утримання, заохочень не мав; з 14.11.2019 відбуває покарання в Кропивницькій ВК (№ 6) - за час відбування покарання в установі допустив три порушення встановленого порядку відбування покарання; з квітня 2020 року по теперішній час засуджений працює в деревообробній майстерні установи - проявляє добросовісне ставлення до праці, вчасно виконує покладені на нього завдання, має сумлінну поведінку, за що був заохочений правами начальника установи (а.п. 14); стосовно скоєного злочину розкаюється; міру покарання, призначену судом, вважає справедливою; намагається дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом; намагається дбайливо ставитись до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд, використовувати тільки за призначенням; не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи; до виконання робіт із благоустрою установи ставився з розумною ініціативою, виконував ремонтні роботи жилих та не жилих приміщень відділення, залучався до робіт без оплати праці, за що був заохочений правами начальника установи; відповідно до п. 5 ст. 118 КВК України даний засуджений відпрацював 24 години (а.п. 13); відповідно до ст. 126 КВК України до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне; бере участь у виховних заходах, які проводяться в установі; бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Освіта»; засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку установи не перебував; характеризується посередньо (а.п. 11, а.о.с. 109, 152, Т.1 ч.2).

Також з особової справи засудженого ОСОБА_8 вбачається, що на засіданні адміністративної комісії Кропивницької ВК (№6) розглядалося питання зміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, де ОСОБА_8 було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол № 03 від 30.01.2020, а.о.с. 107-113, Т.2 ч.2). Відповідно до характеристики від 30.01.2020 засуджений ОСОБА_8 характеризується негативно, уникає виконання робіт із благоустрою установи, перекладає їх виконання на інших засуджених, відповідно до ст.126 КВК України до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне; особисту участь у виховних заходах, які проводяться в установі, не бере; бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Освіта», однак особистого прагнення для її реалізації не проявляє (а.о.с. 109, Т.2 ч.2).

Окрім цього, на засіданні адміністративної комісії Кропивницької ВК (№6) розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення, де ОСОБА_8 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення (протокол № 21 від 08.10.2020, а.о.с. 150-156, Т.2 ч.2). Відповідно до характеристики від 08.10.2020 засуджений ОСОБА_8 характеризується негативно, до виконання робіт із благоустрою установи ставився з розумною ініціативою, виконував ремонтні роботи жилих та не жилих приміщень відділення, залучався до робіт без оплати праці, за що двічі був заохочений; після отримання заохочення змінив своє ставлення до передбачених вимог персоналу установи, відповідно до ст.126 КВК України до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне; особисту участь у виховних заходах, які проводяться в установі, не бере; бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Освіта», однак особистого прагнення для її реалізації не проявляє (а.о.с. 152, Т.2 ч.2).

Згідно довідки та характеристики в матеріалах клопотання засуджений згідно п. 5 ст. 118 КВК України залучався до двохгодинних відпрацювань без оплати праці по благоустрою місць позбавлення волі та за весь час відбування покарання (02 роки 09 місяців 13 днів) відпрацював всього 24 години (а.п. 13). Судом встановлено, що засуджений з квітня 2020 року по теперішній час працює в деревообробній майстерні установи, де проявляє сумлінне ставлення до праці (а.п. 14).

Крім того, ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 13.05.2020 в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким у виді обмеження волі було відмовлено, як такому, що не став на шлях виправлення (а.о.с. 96-98, Т.1 ч.1). Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 18.06.2020 ухвала Ленінського районного суду м.Кіровограда від 13.05.2020 залишена без змін (а.п. 105-107).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про те, що він має заохочення, стягнень не має, оскільки вони погашені, також навчається в СПТУ №38 на професію столяр будівельник та приймає участь у виховних заходах, які проводить установа суд вважає такими, що самі по собі не впливають на ступінь виправлення засудженого, а враховуються у сукупності з іншими обставинами при вирішенні питання про можливість звільнення особи умовно-достроково від відбування призначеного покарання, тому не є підставою для застосування до засудженого положень ст. 81 КК України.

На переконання колегії суддів, засуджений ОСОБА_8 під час всього часу відбування покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення та потребує подальшого контролю з боку адміністрації установи виконання покарань

Враховуючи поведінку ОСОБА_8 протягом всього строку відбування покарання, а саме те що засуджений за час відбування покарання неодноразово 08 разів - порушував встановлений порядок відбування покарання, порушення виражалося у зберіганні заборонених речей та палінні в строю, за що засуджений отримував догани та 7 діб ДІЗО, а заохочувався три рази за сумлінну поведінку та ставлення до праці, лише напередодні виникнення у нього права на умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх відомостей у провадженні в сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що для досягнення цілей покарання, умовно-дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання засудженим, є недоцільним, з чим погоджується і колегія суддів.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що засуджений, який раніше відбував покарання у виді позбавлення волі за умисні корисливі злочини, в тому числі і тяжкі, до погашення або зняття судимості знову вчинив умисні злочини, за які його було засуджено до позбавлення волі, відбувши більше 2/3 строку покарання, призначеного останньому судом за умисні корисливі злочини, які відноситься до категорії тяжких злочинів, не має саме тієї поведінки та ставлення до праці, які б свідчили про можливість застосування до нього такого заохочувального заходу, як умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, процес виправлення та перевиховання ОСОБА_8 не є стабільним та послідовним.

Інших переконливих даних, які б могли свідчити про те, що ОСОБА_8 став на шлях виправлення, засуджений не навів в апеляційній скарзі та не надав при її розгляді у суді апеляційної інстанції.

Беручи до уваги викладене колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною, мотивованою та обгрунтованою, підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 537, 539, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 листопада 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та в касаційному порядку не оскаржується.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)