Справа № 367/3113/20
Провадження №1-кс/367/1046/2020
УХВАЛА
Іменем України

03 серпня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря с/з ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області клопотання слідчого СВ Бучанського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001308 від 18.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -
в с т а н о в и в:
До суду звернувся слідчий СВ Бучанського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 із зазначеним клопотанням, в якому просить накласти арешт на речові докази вилучені 31.07.2020 в ході обшуку, що проводився за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: предмети зовні схожі на патрони в кількості 60 (шістдесят) штук, з маркуванням 38.88; предмети зовні схожі на патрони в кількості 12 (дванадцять) штук, з маркуванням 38,85; предмети зовні схожі на патрони в кількості 4 (чотири) штуки, з маркуванням 38,84; предмети зовні схожі на патрони в кількості 7 (сім) штук, з нечітким маркуванням; предмет зовні схожий на магазин без напису; предмет зовні схожий на магазин з написом НОМЕР_1 , шляхом накладення заборони на користування, розпорядження, та відчуження даного майна.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.
Суд, вислухавши обгрунтування слідчого, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного.
Судом встановлено, в провадженні Ірпінського ВП ГУ НП України в Київській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001308 від 18.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Згідно витягу з ЄРДР №0001308 від 18.05.2020 встановлено, що 18.05.2020 до ЧЧ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те,що в період часу з 17.05.2020 по 18.05.2020, невідома особа викрала з гаражного приміщення, що знаходиться в м.Буча, вул. Тарасівська, 10, два мотоцикли «КТМ 250 ЕХС».
З поданого клопотання вбачається, що 17.05.2020, приблизно о 22 годині 01 хвилину, невстановлені досудовим розслідуванням особи, перебуваючи за адресою: м. Буча Київської області, вул. Соломії Крушельницької 9, шляхом зламу навісного замка проникли до приміщення гаража № НОМЕР_2 , гаражного кооперативу «Промінь» звідки незаконно заволоділи мотоциклом КТМ350 VIN НОМЕР_3 (без днз) який належить ОСОБА_5 та мотоциклом КТМ 250 ЕХС днз. НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_6 .

Під час проведення досудового розслідування, з метою відшукання винних осіб, та речей які мають відношення до вчинення кримінального правопорушення 24.07.2020 начальник СВ Бучанського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області звернувся з клопотанням до Ірпінського міського суду Київської області, про проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Причетність ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до скоєння злочину (кримінального правопорушення), обґрунтовувалась:

- показами свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 19.05.2020, який повідомив, що товариш його сина ОСОБА_7 є одним із учасників крадіжки мотоциклів, яка мала місце 18.05.2020 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- рапортом оперуповноваженого від 18.05.2020, згідно якого в ході відпрацювання осіб які могли бути причетні до скоєння крадіжки мотоциклів, яка мала місце 18.05.2020 за адресою: АДРЕСА_2 , був встановлений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після 17.05.2020 в ході досудового розслідування переховувався від працівників поліції за адресою проживання своєї цивільної дружини ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 по АДРЕСА_3 .

31.07.2020 згідно ухвали Ірпінського міського суду Київської області №367/3113/20 від 28.07.2020 слідчим СВ Бучанського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 було проведено санкціонований обшук за місцем проживання ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення якого в одній із спальних кімнат за диваном було виявлено, та вилучено до паперових конвертів:

- предмети зовні схожі на патрони в кількості 60 (шістдесят) штук, з маркуванням 38,88;

- предмети зовні схожі на патрони в кількості 12 (дванадцять) штук, з маркуванням 38,85;

- предмети зовні схожі на патрони в кількості 4 (чотири) штуки, з маркуванням 38,84;

- предмети зовні схожі на патрони в кількості 7 (сім) штук, з нечітким маркуванням;

- предмет зовні схожий на магазин без напису;

- предмет зовні схожий на магазин з написом П 38U.

Постановою слідчого від 31.07.2020 майно вилучене під час обшуку було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001308 від 18.05.2020.
Підставою необхідності арешту вищевказаного майна відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України являється така, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме: зберегло на собі сліди вчинення злочину, та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.
Враховуючи необхідність проведення слідчих дій та експертиз, з метою тимчасового позбавлення інших осіб можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином, використовувати, змінювати властивості та вносити зміни технічних характеристик та зовнішнього вигляду речових доказів у органу досудового розслідування виникла потреба у накладенні арешту на вилучене під час обшуку 31.07.2020 рухоме майно.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений на рухоме майно щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Відповідно до ч. 11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх не застосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.
Оглянувши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, а тому слід надати згоду на арешт майна. Крім того, оскільки в судовому засіданні органом досудового розслідування доведено наявність обставин, передбачених ч.4 ст. 170 КПК України, то суд вважає за можливо позбавити власника права на відчуження, розпоряджання та користування арештованим майном.
На підставі вищевикладеного клопотання підлягає до задоволення у повному обсязі.
На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 26, 98, 131, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
Клопотання задовольнити у повному обсязі.
В межах кримінального провадження №0001308 від 18.05.2020, тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, накласти арешт на речові докази вилучені 31.07.2020 в ході обшуку, що проводився за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
1) предмети зовні схожі на патрони в кількості 60 (шістдесят) штук, з маркуванням 38.88;
2) предмети зовні схожі на патрони в кількості 12 (дванадцять) штук, з маркуванням 38,85;
3) предмети зовні схожі на патрони в кількості 4 (чотири) штуки, з маркуванням 38,84;
4) предмети зовні схожі на патрони в кількості 7 (сім) штук, з нечітким маркуванням;
5) предмет зовні схожий на магазин без напису;
6) предмет зовні схожий на магазин з написом НОМЕР_1 ,
шляхом накладення заборони на користування, розпорядження, та відчуження даного майна.
Копію ухвали про арешт майна направити для виконання слідчому.
Копію ухвали про арешт майна направити для відому прокурору та фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду впродовж 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1