ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/3140/20 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2863/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 08 липня 2020 року у відношенні ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні заяви захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено, що поведінка ОСОБА_9 та ставлення його до праці під час відбування покарання не свідчить про те, що він довів своє виправлення.

Зокрема, засуджений ОСОБА_9 відбуває покарання за вчинення корисливого злочину середньої тяжкості, характеризується задовільно, раніше неодноразово засуджений за вчинення злочинів проти власності, за час відбування покарання з 10 грудня 2019 року не мав жодного заохочення за сумлінну поведінку щодо виконання покладених обов`язків та правил поведінки встановлених КВК України, Правил внутрішнього розпорядку установи, працював тільки у період: лютий 2020 року квітень 2020 року, до виконання робіт з благоустрою установи ставиться посередньо, ініціативи не проявляє.

Названі обставини на думку суду свідчить про те, що цілі покарання не можуть бути досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Дзержинського районного суду Харківської області від 23 травня 2019 року.

Крім того, судом звернуто увагу на той факт, що ОСОБА_9 раніше вже звільнявся умовно- достроково від відбування покарання, але належних висновків для себе не зробив та знову почав вчиняти злочини та відбуває покарання за сукупністю вироків.

В апеляційній скарзі захисник засудженого адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання про умовно дострокове звільнення ОСОБА_9 .

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що за час відбування покарання ОСОБА_8 довів своє виправлення.

Про це свідчать характеристики, складені щодо нього адміністрацією установи виконання покарання.

Зокрема, у цих характеристиках зазначено, що ОСОБА_9 характеризується посередньо, не має стягнень, підтримує рівні стосунки з іншими засудженими, в бесідах з представниками адміністрації тактовний.

Також, наводячи в оскаржуваній ухвалі дані про працевлаштування засудженого ОСОБА_9 судом помилково зазначено, що він був працевлаштований за період з лютого по квітень 2020 року.

Натомість його працевлаштування мало місце в період з січня по травень 2020 року.

На думку автора апеляційної скарги також є необгрунтованим посилання суду як на підставу відмові в клопотанні про умовно-дострокове звільнення на той факт, що ОСОБА_9 вже звільнявся умовно-достроково та в цей період знову вчинив злочин.

Так на думку автора апеляційної скарги при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання суд у відповідності до вимог ст. 81 КК України має аналізувати поведінку засудженого саме в період відбування покарання та фактичне відбуття ним певної частини призначеного йому строку покарання.

Зауважує, що наразі ОСОБА_9 вже відбув більш ніж строку призначеного покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення а відтак підлягає умовно- достроковому звільненню від відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яких заперечував проти апеляційної скарги, захисника ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 3ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про безумовне умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.

За змістом зазначеної норми сумлінну поведінку слід розуміти як комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.

Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки.

У роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, відповідно до яких суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії.

Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.

Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

З досліджених під час судового розгляду в судах першої та апеляційної інстанції даних встановлено наступне:

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відбуває покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 травня 2019 року за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі.

Початок строку покарання 06 грудня 2018 року. Кінець стоку покарання 06 грудня 2020 року.

За даними характеристики на засудженого, з 06 грудня 2018 року ОСОБА_9 тримався в слідчому ізоляторі міста Харкова, де характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.

З 10 грудня 2019 року відбуває покарання в Державні установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)». За час відбування покарання характеризується посередньо, стягнень та заохочень не має, працевлаштований до промислової зони установи, до праці ставиться задовільно, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться посередньо, ініціативи не проявляє.

Крім того, з матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_9 відбуває покарання за вчинення корисливого злочину середньої тяжкості, характеризується задовільно, раніше неодноразово засуджений за вчинення злочинів проти власності, за час відбування покарання з 10 грудня 2019 року не мав жодного заохочення за сумлінну поведінку щодо виконання покладених обов`язків та правил поведінки встановлених КВК України, Правил внутрішнього розпорядку установи, працював тільки у період: січень 2020 року травень 2020 року, до виконання робіт з благоустрою установи ставиться посередньо, ініціативи не проявляє.

Таким чином, поведінка засудженого та ставлення його під час відбування ним покарання є посередньою, а не сумлінною, що не може свідчити про факт того що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Дзержинського районного суду Харківської області від 23 травня 2019 року.

Крім того, судом обґрунтовано прийнято до уваги той факт, що до ОСОБА_9 вже застосовувалось умовно дострокове звільнення від покарання на строк 9 місяців 28 днів, але він відповідних висновків не зробив і до закінчення строку умовно дострокового звільнення вчинив корисливий злочин за який відбуває покарання.

Названі обставини на думку колегії суддів дійсно свідчать про передчасність умовно дострокового звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання навіть за умови відбуття призначеного покарання, оскільки це не є безумною підставою застосування ст. 81 КК України.

Отже викладені в оскарженій ухвалі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає вірними, оскільки вони ґрунтуються на аналізі даних про поведінку засудженого за весь період відбування покарання, а не лише за час, що безпосередньо передував розгляду питання про застосування умовно-досторокового звільнення і погоджується із висновком про те, що матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання а зміст досліджених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком за яким він відбуває покарання.

Зважаючи на усі вказані обставини в їх сукупності, колегія суддів не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_9 -адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 08 липня 2020 року у відношенні ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді