Провадження №11-кп/801/1018/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 005021 від 25.10.2017,
за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 03.07.2020, яким:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яруга Могилів-Подільського району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
01.06.1995 вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 206, ч. 1 ст. 89, ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 140 КК України направлений в спеціальну учбово-виховну установу строком на 2 роки;
30.05.1997 вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 141 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки у виховно-трудовій колонії загального режиму;
03.08.2000 вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 213, ч. 2 ст. 142 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 8 днів з конфіскацією майна;
17.05.2001 вироком Томашпільського районного суду Вінницької області за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 101, ч. 2 ст. 142 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією майна;
06.06.2013 вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна;
-визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 03.07.2020 визнано винуватим ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 6 місяців арешту;
- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2 місяців арешту.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 6 місяців арешту.
Відповідно до положень частини 5 статті 72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк покарання період його тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту з 25.10.2017 по 15.12.2017, а також за період з 09.06.2020 по дату набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з дати набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів, залишено без змін тримання під вартою.
Заставу в сумі 33680 (тридцять три тисячі шістсот вісімдесят) гривні внесену за ОСОБА_7 на рахунок ГУ ДКСУ у Вінницькій області, обернуто в дохід держави.
Також судовим рішенням вирішені питання про стягнення процесуальних витрат, скасування арешту накладеного на майно та долю речових доказів.

Судовим рішенням суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 24.10.2017 близько 22.00 години, перебуваючи біля будинку №18, що по вул. Зодчих в м. Вінниці, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу до автомобіля марки ВАЗ 21214, д.н.з. НОМЕР_1 через відчинену передню ліву дверку даного автомобіля, не сідаючи до його салону, таємно, з корисливих спонукань, вчинив крадіжку чоловічої барсетки чорного кольору марки «S.KASVA», у середині якої знаходились: паспорт громадянина України, ідентифікаційний код, дозвіл № НОМЕР_2 на мисливську рушницю, посвідчення тракториста, членський квиток УТМР на ім`я ОСОБА_9 , дозвіл на мисливську рушницю та страховий поліс на ім`я ОСОБА_10 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 21214, д.н.з. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_11 , мисливська рушниця бренду «Ижмех» «Baikal» «МЦ 21 -12» к. 12 № 0550 та 14 набоїв марки «Remington», що знаходились на сидіння для водія та належали ОСОБА_9 .
Загальна ринкова вартість чоловічої барсетки чорного кольору марки «S.KASVA», мисливської рушниці бренду «Ижмех» «Baikal» «МЦ 21-12» к.12 № 0550, 14 набоїв марки «Remington», одного набою виробника НВФ «Тахо» відповідно до висновку комплексної балістично-товарознавчої експертизи № 6583/17-21, № 6584-6586/17-21 від 27.11.2017 становить 7774,32 грн.
У подальшому ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на свій власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 7774,32 грн.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Крім того, 19.10.2017 близько 13 год. 35 хв., перебуваючи неподалік будинку № 44, по вулиці Некрасова в м. Вінниці, ОСОБА_7 був зупинений працівниками управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, де під час огляду його речей, а саме шкіряної сумки та поліетиленового пакету, які знаходились на кермі велосипеда «Ardis» зелено-синього кольору, було виявлено пачку від сигарет «Прима» в обгортці якої знаходився паперовий згорток з порошкоподібною речовиною рожевого кольору, який був вилучений. Під час перевірки поліетиленового пакету було виявлено чорні штани, в правій нижній кишені яких знаходилась пачка від сигарет «Прима», в середині якої знаходилась частина гумової медичної рукавиці, в середині якої знаходився фольговий згорток із змістом пластичної речовини рожевого кольору, який також було вилучено.
Згідно висновку експерта № 2497 від 14.12.2017 року надана на експертне дослідження речовина, містить психотропну речовину - амфетамін. В порошкоподібній речовині світло-кремового кольору масою 0,4476 г., яка знаходилась в згортку з фрагменту фольгового паперу з написом «Orbst WHITE...» маса амфетаміну становить 0,2194 г. В речовині рожевого кольору масою 0,4108 г., що знаходиться в згортку з фрагменту фольги , маса амфетаміну становить 0,1425 г.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить апеляційний суд вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 03.07.2020 щодо нього скасувати та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що він не заперечує даного вироку в частині доведення його вини в скоєнні вказаних злочинів, повністю визнає свою вину і щиро розкаюється в заподіяному. Разом з тим, просить суд врахувати те, що він має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дружину, яка є інвалідом ІІІ групи.
Інші учасники кримінального провадження вирок суду першої інстанції не оскаржували.
Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою апеляційну скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні, посилаючись на викладені у ній доводи.
Захисник ОСОБА_8 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 також підтримала та просила її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_6 просив апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення у зв`язку з її необґрунтованістю, а вирок суду першої інстанції без змін.
Потерпілий ОСОБА_9 повідомлявся судом про дату, час і місце апеляційного розгляду, проте в судове засідання не з`явився, тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України КПК України судовий розгляд відбувся у його відсутність.
Письмових заперечень на апеляційну скаргу від інших учасників кримінального провадження до суду не надходило.
Мотиви суду

Заслухавши доповідь судді, виступи учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Крім того, при призначенні покарання суд повинен суворо дотримуватися вимог ст.65 КК України відносно загальних засад призначення цього покарання у відповідності до положень Загальної частини Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, згідно вимог ч. 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Відповідно до ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Як убачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України. Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини засудженого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюються та перевірці не підлягають.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з доводами апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що, на його думку, призначене йому покарання за своїм видом є занадто суворим і не відповідає ступеню тяжкості скоєного ним злочину і його особі, оскільки на його думку судом не враховано те, що він має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дружину, яка є інвалідом ІІІ групи.
Відповідно до вимог статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

У відповідності до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Зокрема, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції правильно керувався вимогами ст. ст. 65-67 КК України та виходив із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_7 судом в повній мірі враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та особу обвинуваченого, те, що він раніше неодноразово судимий.
Крім того, судом враховано ту обставину, що ОСОБА_7 згідно довідки-характеристики Бандишівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області №02-9-217 від 25.10.2017 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 разом із своїми батьками, однак за вказаною адресою не проживає. Скарг від жителів громади до сільської ради на останнього не надходило.
Згідно довідки КУ «Могилів-Подільська ОЛІЛ» Могилів-Подільського району Вінницької області №01/01-05-2369 від 25.10.2017 року ОСОБА_7 на диспансерному наркологічному обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває.
Згідно висновку КП ВОНД «Соціотерапія» №22 від 30.11.2018 року, ОСОБА_7 не виявляє ознак наркологічної наркоманії.
Згідно свідоцтва про шлюб виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області від 06.12.2013 року серія - АМ № 135946, 06.12.2013 зареєстрований шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_12 .
Згідно свідоцтва про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області від 28.04.2005 року серія - НОМЕР_3 , ОСОБА_7 є батьком ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Також суд першої інстанції вірно встановлені обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, а також обставина, що обтяжує його покарання - рецидив злочинів.
Таким чином колегія суддів апеляційного суду переконана, що суд першої інстанції, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, який визнав свою вину, щиро розкаявся, має на утриманні малолітню дитину та дружину, яка є інвалідом 3 групи, дійшов цілком правильного та обґрунтованого висновку, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді арешту на певний строк у межах санкції відповідної статті КК України.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що посилання обвинуваченого як на підставу для призначення йому більш м`якого покарання на те, що він має на утриманні неповнолітню дитину та дружину інваліда ІІІ групи, не можуть бути взяті апеляційним судом до уваги, оскільки судом першої інстанції дані обставини вже були враховані при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, а тому вони не можуть слугувати достатніми підставами для призначення йому ще більш м`якого покарання ніж призначено судом першої інстанції.
Також колегія суддів враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
На думку колегії суддів, у даному випадку саме такий вид та розмір покарання щодо ОСОБА_7 буде пропорційним, тобто необхідним, справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити вирок або ухвалу без змін.

Відповідно до ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Колегія суддів апеляційного суду переконана, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, та за своїм видом та розміром є явно справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення, а тому не вбачає достатніх підстав для задоволення вимог апеляційної скарги обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,-
у х в а л и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 03.07.2020 відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4