Справа № 541/1538/20
Провадження № 1-кс/541/675/2020
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А
31 серпня 2020 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонного суд Полтавської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участі: прокурора ОСОБА_3 ,
користувачів майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді клопотання прокурора Миргородської місцевої прокуратури про накладення арешту на майно,
ВСТАНОВИВ:
14 серпня 2020 року прокурор Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб - мотоцикл марки ИЖ 56К, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1961 року випуску, який належить ОСОБА_6 , визначивши місце його зберігання - майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Миргород, вул. Я. Усика, 34.
В обґрунтування клопотання вказував, що у провадженні СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.08.2020 за № 0000077 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.08.2020 до Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення з ТСЦ МВС, про те, що в результаті дослідження ідентифікаційних номерних позначень та супроводжуючих документів мотоцикла ИЖ 56К, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1961 року випуску, зеленого кольору, що належить на підставі технічного паспорта № НОМЕР_2 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю с. Удовиченки, Зіньківський район, Полтавська область, законними володільцями якого, на підставі довіреності від 19.08.2019 серії ННН472850 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканці АДРЕСА_1 , було виявлено, що номерне позначення шасі (рами) вказаного траснпортного засобу піддавалося зміні не в умовах заводу-виробника, шляхом нанесення на металеву пластину номерного позначення та подальшим її кріпленням способом який не відповідає заводу-виробнику.

13.08.2020 проводився огляд місця події в м. Миргороді по вул. Миргородських Дивізій, 16, в ході якого, за добровільної згоди законного володільця майна ОСОБА_4 оглянуто та вилучено мотоцикл з боковим причепом ИЖ 56К державний номерний знак НОМЕР_1 , 1961 року випуску, номер мотора НОМЕР_3 , який направлено на зберігання до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Миргород, вул. Я.Усика, 34.

Відповідно доповідної записки судового експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України, ОСОБА_7 в результаті дослідження ідентифікаційних номерних позначень та супроводжуючих документів мотоцикла ИЖ 56К, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1961 року випуску, зеленого кольору було виявлено, що номерне позначення шасі (рами) піддавалося зміні не в умовах заводу-виробника, шляхом нанесення на металеву пластину номерного позначення та подальшим її кріпленням способом який не відповідає заводу-виробнику.

Під час проведення досудового розслідування виниклаа необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході огляду місця події майно, а саме мотоцикл ИЖ 56К, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1961 року випуску, зеленого кольору.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , мотоцикл ИЖ НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_1 , 1961 року випуску, зеленого кольору належить ОСОБА_6 .

Даний мотоцикл з боковим причіпом має суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні. Арешт вказаного майна є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій, зокрема судової експертизи криміналістичного дослідження транспортного засобу, а його повернення може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор зазначене клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених в клопотанні.
Особа у користуванні якої перебуває автомобіль ОСОБА_4 заперечував проти накладення арешту на майно, оскільки він діяв в межах закону та вважав що відсутні підстави для його накладення. Суду пояснив, що транспортний засіб він купив у ОСОБА_6 який є власником та зробив доручення строком на 1 рік з правом перереєстрації. Оскільки термін доручення закінчувався виникла необхідність у перереєстрації транспортного засобу. Так як на рамі мотоцикла була відсутня металева табличка він замовив її через офіційний сайт в мережі інтернет та прикріпив на раму транспортного засобу.
Особа у користуванні якої перебуває автомобіль ОСОБА_5 підтримав думку ОСОБА_4 .
Власник майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання та копії матеріалів наданих прокурором до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що СВ Миргородського ВП проводиться досудове розслідування кримінального провадження за № 0000077 від 13.08.2020 за ст. 290 КК України.
В ході якого під час огляду місця події 13.08.2020 було оглянуто та вилучено мотоцикл з боковим причепом ИЖ 56К, д.н.з. НОМЕР_1 , 1061 року випуску, номер мотора НОМЕР_3 та направлено на зберігання до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Миргород, вул. Я.Усика, 34.
Постановою дізнавача СД Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області від 13.08.2020 вищезазначений транспортний засіб визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000077.
Згідно із технічним паспортом мотоцикла НОМЕР_4 , виданого Миргородським МРЕВ Полтавської області 27.02.1984 року, мотоцикл модель ИЖ-56к, номерний знак НОМЕР_1 , 1961 року випуску, синього кольору, належить ОСОБА_6 .
Відповідно до доповідної записки головного судового експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_7 , в результаті дослідження ідентифікаційних номерних позначень та супроводжуючих документів мотоцикла ИЖ-56к, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1961 року випуску, що належить на підставі технічного паспорта ОСОБА_6 , довірена особа ОСОБА_4 , номерне позначення шасі (рами) піддавалося зміні не в умовах заводу-виробника, шляхом нанесення на металеву пластину номерного позначення та подальшим її кріпленням способом який не відповідає заводу-виробнику.
Довіреністю, виданою 19.08.2019 року строком на 1 рік, ОСОБА_6 уповноважував ОСОБА_4 або ОСОБА_5 представляти його інтереси перед третіми особами з питань експлуатації, розпорядження, а також керувати вищезазначеним мотоциклом.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Як вбачається із матеріалів клопотання та пояснень учасників судового розгляду транспортний засіб - мотоцикл марки ИЖ 56К, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1961 року випуску належить ОСОБА_6 . Даний транспортний засіб перебував у користуванні ОСОБА_4 .По даному кримінальному провадженню підозра будь-якій особі не висунута, однак враховуючи, що майно про арешт якого заявлено клопотання є речовим доказом по кримінальному провадженню, мета, з якою застосовується арешт майна, зокрема забезпечення можливості використання його як доказу про обставини вчинення кримінального правопорушення, проведення експертиз, суд вважає за необхідне задовольнити частково клопотання прокурора та накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження, в тому числі проведення ремонту транспортного засобу до скасування арешту та користування власниками та користувачами тимчасово вилученого майна: транспортний засіб мотоцикл марки ИЖ 56К, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1961 року випуску, який належить відповідно до технічного паспорта № НОМЕР_2 виданого Миргородським МРЕВ Полтавської області 27.02.1984 року ОСОБА_6 , передавши його на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , за місцем його проживання с. Удовиченки Зіньківського району Полтавської області.
Разом з тим, з метою виконання завдань кримінального провадження передбачених ст. 2 КПК України та забезпечення в ході розгляду кримінального провадження судом можливості дослідити докази безпосередньо, оглянути вказаний транспортний засіб, який є речовим доказом, необхідно заборонити власникам та користувачам тимчасово вилученого майна проводити ремонт транспортного засобу до скасування арешту, попередивши останніх про кримінальну відповідальність передбачену ч. 1 ст. 388 КК України.
Вищезазначений захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, є в даному випадку співрозмірним з тими обмеженнями, які існують під час згаданого досудового розслідування, необхідними для всебічного, повного встановлення обставин кримінального правопорушення.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 8, 86, 89, 94, 170, 171-173 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 задовольнити частково.
Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження, в тому числі проведення ремонту транспортного засобу до скасування арешту та користування власниками та користувачами тимчасово вилученого майна:
транспортний засіб мотоцикл марки ИЖ 56К, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1961 року випуску, який належить ОСОБА_6 відповідно до технічного паспорта НОМЕР_4 виданого Миргородським МРЕВ Полтавської області 27.02.1984 року,передавши його на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , за місцем його проживання с. Удовиченки Зіньківського району Полтавської області.
Попередити ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність передбачену ч. 1 ст. 388 КК України.
Зобов`язати ОСОБА_6 за першою вимогою слідчого, прокурора або суду надати вказаний транспортний засіб.
Копію цієї ухвали для виконання вручити прокурору, який звернувся з даним клопотанням.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Слідчий суддяОСОБА_1