печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, прокуратури м. Києва у кримінальному провадженні № 0000328, щодо нерозгляду клопотання від 02.07.2020,-

ВСТАНОВИВ:

13.07.2020 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, прокуратури м. Києва у кримінальному провадженні № 0000328, щодо нерозгляду клопотання від 02.07.2020.

Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду скарги повідомлялися належним чином. ОСОБА_3 на електронну адресу суду направив клопотання про розгляд скарги за його відсутності, зазначені вимоги підтримує в повному обсязі.

Представники Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у мі. Києві та прокуратури м. Києва у судове засідання не з`явився, заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані, про причини неявки до суду не повідомлено.
Вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Зокрема, такий строк визначений ст.220 КПК України, відповідно до якої, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволені клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин ? надсилається їй.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 02.07.2020 р. ОСОБА_3 звернувся до слідчого ТУ ДБР у м. Києві у кримінальному провадженні № 0000325 з клопотанням про проведення слідчих дій (вх. №19760), та про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування (вх. №19761) (Додатки), але станом на 10.07.2020 р. не отримав відповіді встановленої ст. 110 КПК України форми, що може свідчити про не розгляд моїх клопотань, відповідно до вимог ст. 220 КПК України.

Доказами одержання моїх клопотань від 02.07.2020 р. уповноваженими особами ТУ ДБР, у відповідності до вимог ст. 11 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг, є відомості з листа ТУ ДБР від 02.07.2020 р. про реєстрацію.

Заявник до цього часу не отримав від уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у мі. Києві та прокуратури міста Києва відповіді щодо поданого клопотання від 02.07.2020.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволені клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин ? надсилається їй.

Так, ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Станом на день звернення зі скаргою та станом на день її розгляду слідчому судді не надано відомості щодо розгляду вказаного клопотання, з чого вбачається бездіяльність уповноваженої особи прокуратури м. Києва, яка полягає у не розгляді клопотання заявника.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги та відповідно зобов`язати уповноважених осіб, бездіяльність яких є предметом оскарження, розглянути відповідно до чинного законодавства клопотання а ОСОБА_3 від 02.07.2020 в рамках кримінальних провадженнях № 0000328.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 24, 42, 36, 40, 46, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, прокуратури м. Києва у кримінальному провадженні № 0000328, щодо нерозгляду клопотання від 02.07.2020 задовольнити.

Зобов`язати уповнованих осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, розглянути клопотання ОСОБА_3 від 02 липня 2020 у кримінальному провадженні № 0000328, у порядку та строк, передбачений ст. 220 КПК України, про результати розгляду клопотання проінформувати ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 220 КПК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1