Справа № 492/598/20
Провадження № 1-кп/492/98/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 09.03.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз Одеської області, болгарина, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08.03.2020 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 знаходячись на вулиці Соборній м. Арциз Одеської області поряд з магазином «АТБ», розташованим на автостанції м. Арциз, за адресою: вулиця Соборна, 2, в ході конфлікту, утримуючи в правій руці дерев`яну биту, умисно, з мотиву неприязних відносин, з метою завдання тілесних ушкоджень, наніс один удар вказаною битою у праву частину голови ОСОБА_4 в область над правим вухом, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді забитої рани в тім`яній ділянці справа, переламу склепіння та основи черепу з крововиливом під тверду мозкову оболонку в полюсі правої скроневої долі, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тяжких ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, та розповів, що дійсно 8 березня 2020 року біля магазину «АТБ» була бійка між ним та свідком ОСОБА_8 під час бійки він відчув, що його хтось вдарив по голові пляшкою, він розлютився, взяв биту та вдарив нею по голові потерпілого ОСОБА_4 , однак не розрахував сили, про що дуже шкодує. Намагався поспілкуватись з потерпілим, вибачитись, відшкодувати матеріальну шкоду, однак, потерпілий ОСОБА_4 не має бажання з ним спілкуватись. Щодо розміру моральної шкоди, вказав, що визнає позовні вимоги частково, в розмірі 50 000 гривень. Також просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Потерпілий залишив вирішення питання щодо призначення покарання обвинуваченому на розсуд суду. Позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 13 840,07 гривень, що полягає у понесенні витрат на лікування, а також моральну шкоду розмірі 100 000,00 гривень.
Прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.
Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальному провадженні можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Вина обвинуваченого підтверджується дослідженими в судовому засіданні в їх сукупності доказами, а також показаннями обвинуваченого, потерпілого та свідків, які попереджались про кримінальну відповідальність, а саме:
- допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що він під`їхав до магазину «АТБ» близько 22:00 години разом з друзями ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Вони підійшли до магазину з ОСОБА_11 та її сестрою стояв обвинувачений ОСОБА_7 , вони привітались. Біля магазину «АТБ» була сутичка. Йому не відомо, хто почав бійку. Обвинувачений ОСОБА_7 почав битись з його братом ОСОБА_8 , він почав їх розбороняти, потім до нього хтось підійшов позаду і вдарив у вухо, він не пам`ятає хто. Після удару рукою, він впав і сам підвівся. Битою його вдарив обвинувачений ОСОБА_7 . З правого боку до нього підійшов обвинувачений і вдарив. Удар у вухо і в голову був з права. Обвинуваченого ОСОБА_7 він не бив. Він не бився з обвинуваченим, з ним бився його брат ОСОБА_8 , він лише намагався їх розняти та припинити бійку. З ранку наступного дня у нього потемніло в очах, і він звернувся до лікаря за медичною допомогою. Лікувався стаціонарно 20 днів. Він планував працювати за кордоном, але не міг;

- в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що він не бачив саму бійку. Біля магазину «АТБ» стояла його дружина ОСОБА_11 разом з сестрою, ОСОБА_13 , потерплий ОСОБА_4 та його брат ОСОБА_8 , ОСОБА_10 і обвинувачений ОСОБА_7 . Його дружину ОСОБА_11 образив ОСОБА_13 і він приїхав до магазину «АТБ» і між ним та ОСОБА_13 виник конфлікт. Потім він зайшов в приміщення магазину «АТБ», і пізніше він зрозумів, що була бійка, і вдарили потерпілого ОСОБА_4 , який тримався за голову. Він не пам`ятає, чи була кров. Після бійки потерпілого він відвіз додому, оскільки потерпілому ОСОБА_4 було погано, і він тримався за голову. Йому відомо, що потерпілий ОСОБА_4 тривалий час перебував у лікарні та проходив лікування;

- в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що вона є троюрідною сестрою потерпілого ОСОБА_4 8 березня вона разом з дівчатами прийшла до магазину «АТБ». До них біля приміщення магазину «АТБ» причепився ОСОБА_13 та між ними виник конфлікт. Підійшов обвинувачений ОСОБА_7 та сказав ОСОБА_13 , щоб він їх не зачіпав. Потім до магазину приїхав потерпілий ОСОБА_4 разом з її чоловіком. Потерпілий з обвинуваченим сварились. Обвинувачений ОСОБА_7 підійшов до потерпілого ОСОБА_4 та вдарив його дерев`яною битою, яку взяв з автомобіля. ОСОБА_4 стояв боком. Після удару потерпілого відвели в магазин «АТБ» витерти кров. Потерпілий ОСОБА_4 нікого не бив, він лише розбороняв бійку. ОСОБА_4 рукою вдарив ОСОБА_13 і потерпілий впав. Потерпілий не бив обвинуваченого пляшкою;
- допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що 8 березня коли вони під`їхали до магазину «АТБ», обвинувачений ОСОБА_7 спілкувався з дівчатами. Потім він бачив, як обвинувачений бився з ОСОБА_14 , а потерпілий ОСОБА_4 їх розбороняв. Обвинувачений наніс потерпілому удар битою по голові. Сам момент удару він не бачив. У потерпілого з голови текла кров;

- допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що коли вони під`їхали до приміщення магазину «АТБ», то побачили обвинуваченого ОСОБА_7 , який налетів на нього та почав з ним бійку. Потерпілий ОСОБА_4 їх розбороняв. ОСОБА_4 обвинуваченого не бив, він лише намагався їх розборонити та тягнув за руку. Він побачив, що ОСОБА_7 з автомобіля дістав дерев`яну биту, якою вдарив по голові ОСОБА_4 в той момент, коли той розмовляв з жінкою. Далі, коли вони витирали кров, обвинувачений продовжував їх провокувати. Пиво в руках було у нього, він не бачив, щоб потерпілий наносив удари;
- допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що вона разом з ОСОБА_11 стояли на вулиці біля приміщення магазину «АТБ», ОСОБА_13 почав їх ображати, потім приїхав ОСОБА_12 , щоб розібратись. Як наносив удар обвинувачений по голові потерпілого вона не бачила. Вона потім побачила, що голова потерпілого була розбита. Обвинуваченого бачила з битою в руках після удару. Вона бачила, як ОСОБА_4 розбороняв бійку між обвинуваченим та ОСОБА_8 ;
- допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що потерпілий ОСОБА_4 є його молодшим сином. Вранці 09 березня він побачив речі свого молодшого сина в крові, і син був у крові. Вони поїхали до лікарні, оскільки у сина паморочилось у голові. Його син ОСОБА_4 тривалий час перебував на лікуванні у лікарні і у нього голова часто болить досі. Він писав заяву до поліції, оскільки його син перебував у лікарні. Син і теперішній час оскаржить на головні болі.

- в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що він бачив, як потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_7 бились, обвинуваченого пляшкою били по голові. Він дав обвинуваченому биту і він вдарив нею по голові потерпілому. Потерпілий ОСОБА_4 бив по голові пляшкою обвинуваченого ОСОБА_7 . Це було біля магазину «АТБ». Він приїхав до магазину разом з ОСОБА_18 . ОСОБА_7 він побачив біля магазину «АТБ». Чому була бійка, він не знає. Він побачив, що обвинувачений та потерпілий вчепились один в одного і потерпілий вдарив обвинуваченого ОСОБА_7 пляшкою по голові, при цьому пляшка розбилась. Бита була його та лежала в машині. Він запропонував обвинуваченому биту. Потерпілий лицем стояв до обвинуваченого. Однак, він не впевнений, що обвинуваченого пляшкою по голові вдарив саме потерпілий. Стверджує, що в момент удару битою потерпілий стояв саме лицем до обвинуваченого. Він ОСОБА_7 завіз додому, щоб той переодягнувся і знову привіз його назад до магазину «АТБ».

Покази свідка ОСОБА_17 стосовно того, що в момент удару битою потерпілий стояв саме лицем до обвинуваченого, суд не бере до уваги, оскільки вони спростовуються показами потерпілого, свідків та відеозаписом дослідженим в судовому засіданні.

- в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що бійка була 8 березня 2020 року біля приміщення магазину «АТБ». Обвинувачений вдарив битою потерпілого по голові, коли потерпілий розмовляв з жінкою. Потерпілий в момент удару не бачив обвинуваченого, потерпілий після удару, тримався за голову. До магазину «АТБ» він приїхав разом з друзями на автомобілі марки «Опель». Спершу була бійка, він бився з іншим чоловіком. Об голову обвинуваченого розбили дві пляшки. Він потерпілому ОСОБА_4 наносив удари, правою рукою у вухо вдарив. Потерпілому він наніс удар коли той розмовляв з якоюсь жінкою. Від його удару перелом не міг бути спричинений. Потерпілий після того, як його вдарив битою по голові обвинувачений, тримався за голову. Він не бачив, щоб обвинувачений допомагав потерпілому. Також він не бачив, щоб потерпілий бив пляшкою по голові обвинуваченого;

- допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , повідомила, що 08.03.2020 р. вона стояла з дівчатами біля магазину «АТБ», біля магазину в автомобілі перебував ОСОБА_13 та виражався на їх адресу нецензурною лайкою. ОСОБА_12 підійшов до ОСОБА_13 і між ними розпочалась бійка. Потім потерпілий розбороняв бійку між своїм братом та обвинуваченим, і обвинувачений вдарив битою по голові ОСОБА_4 , під час удару потерпілий стояв спиною до ОСОБА_7 ;

- в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснив суду, що він спостерігав за бійкою біля магазину «АТБ» та бачив, як потерпілий ОСОБА_4 вдарив обвинуваченого ОСОБА_7 пляшкою по голові, а потім ОСОБА_7 взяв биту та вдарив нею по голові ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор відмовився від допиту свідка ОСОБА_21 і відмова прийнята судом.

Суд, оцінює показання потерпілого та свідків як належні та достовірні, у розумінні ст. ст. 94 - 96 КПК України, тому не має підстав ставити їх під сумнів або ж не брати як доказ, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами в їх сукупності.
Так, зокрема, вина обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України доводиться також іншими доказами, а саме:
- підставою для внесення відомостей 09.03.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 (Том 1 а.с. 52) та початку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні стало повідомлення представника органу охорони здоров`я 09.03.2020 року о 14:00 годині на службу «102» про те, що до приймального відділення Арцизької ЦРЛ звернувся ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з діагнозом перелом склепіння черепа та основи черепа. Вказані обставини також випливають із заяви ОСОБА_4 на ім`я начальника Арцизького ВП ГУНП в Одеській області від 09.03.2020 року, з якої вбачається, що ОСОБА_4 просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , який наніс йому удар битою по голові, чим спричинив йому тілесні ушкодження ;

- з протоколу огляду від 10.03.2020 р. з додатками у виді фототаблиць вбачається, що під час перегляду відеозапису з камер відеоспостереження магазину «АТБ-Маркет», добровільно виданого співробітником магазину 09.03.2020 року, встановлено, що при відкриті першого відео-файлу під найменуванням: « ОСОБА_22 » зображено події, що відбувалися 08.03.2020 року на порозі, а також біля ТОВ "АТБ-маркет", який розташований в м. Арциз Одеської області та починається з 21 год. 35 хв. Приблизно на 01 хв. 19 сек (21 год. 36 хв. 50 сек.) видно як до свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 з автомобіля, який знаходиться праворуч від них звертається особа. На фрагменті відео-зйомки приблизно на 06 хв. 12 сек. (21 год. 41 хв. 42 сек) видно як до свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 підходить ОСОБА_26 . На фрагменті відео-зйомки приблизно на 06 хв. 22 сек. (21 год. 41 хв. 53 сек.) ОСОБА_27 підходить до автомобіля, який знаходиться праворуч, для того, щоб поспілкуватися з особою, яка знаходиться в автомобілі. На фрагменті відео-зйомки приблизно на 07 хв. 10 сек. (21 год. 42 хв. 41 сек) ОСОБА_27 завдає одного удару лівою рукою та правою рукою в область голови особи, яка знаходиться в автомобілі та намагається завдати ще одного удару. При відкриті другого відео-файлу під найменуванням: « ОСОБА_22 » зображено події, що 08.03.2020 року на порозі, а також біля ТОВ "АТБ-маркет", де на даний час триває конфлікт, та починається з 21 год. 43 хв. На фрагменті відео-зйомки видно, як до потерпілого підходить особа о 21 год. 44 хв. та завдає одного удару долонею в область потилиці. Далі на фрагменті відео-зйомки видно, як до потерпілого позаду підходить інша особа о 21 год. 45 хв. і завдає одного удару дерев`яною битою в область голови. Після чого учасники переміщуються до приміщення ТОВ "АТБ-маркет". Відео-зйомка закінчується о 21 год. 53 хв., де свідки та потерпілий перебувають на порозі ТОВ "АТБ-маркет";
- в судовому засіданні переглянуто відеозапис з камер відеоспостереження магазину «АТБ-Маркет», добровільно виданого співробітником магазину 09.03.2020 року, з яких вбачається, що при відкриті першого відео-файлу під найменуванням: « ОСОБА_22 » зображено події, що відбувалися 08.03.2020 року на порозі, а також біля ТОВ "АТБ-маркет", який розташований в м. Арциз Одеської області та починається з 21 год. 35 хв. Приблизно на 01 хв. 19 сек (21 год. 36 хв. 50 сек.) видно як до свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 з автомобіля, який знаходиться праворуч від них звертається особа. На фрагменті відео-зйомки приблизно на 06 хв. 12 сек. (21 год. 41 хв. 42 сек) видно як до свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 підходить ОСОБА_26 . На фрагменті відео-зйомки приблизно на 06 хв. 22 сек. (21 год. 41 хв. 53 сек.) ОСОБА_27 підходить до автомобіля, який знаходиться праворуч, для того, щоб поспілкуватися з особою, яка знаходиться в автомобілі. На фрагменті відео-зйомки приблизно на 07 хв. 10 сек. (21 год. 42 хв. 41 сек) ОСОБА_27 завдає одного удару лівою рукою та правою рукою в область голови особи, яка знаходиться в автомобілі та намагається завдати ще одного удару. При відкриті другого відео-файлу під найменуванням: «сh03_24324-00000000» зображено події, що 08.03.2020 року на порозі, а також біля ТОВ "АТБ-маркет", де на даний час триває конфлікт, та починається з 21 год. 43 хв. На фрагменті відео-зйомки видно, як до потерпілого підходить особа о 21 год. 44 хв. та завдає одного удару долонею в область потилиці. Далі на фрагменті відео-зйомки видно, як до потерпілого позаду підходить обвинувачений ОСОБА_7 о 21 год. 45 хв. і завдає одного удару дерев`яною битою у праву частину голови. Після чого учасники переміщуються до приміщення ТОВ "АТБ-маркет". Відео-зйомка закінчується о 21 год. 53 хв., де свідки та потерпілий перебувають на порозі ТОВ "АТБ-маркет";
- постановою про визнання речових доказів, а саме: добровільно виданого 09.03.2020 року співробітником магазину ТОВ "АТБ-маркет" компакт-диску "CD-R" на лицьовій (не робочій) поверхні якого надписи промисловим способом англійськими літерами і цифрами "Axcent", "CD-R" "700 MB" "80 MIN" "52 x" з відеозаписом з камер відеоспостереження магазину ТОВ "АТБ-маркет", де наявні два файли: «сh03_23529-00000000», «сh03_24324-00000000», визнано речовим доказом;
- протоколом огляду від 10.03.2020 року за участю потерпілого ОСОБА_4 , з якого вбачається, що при відкриті компакт-диску "CD-R" відобразились два відео-файли під найменуванням: «сh03_23529-00000000», «сh03_24324-00000000»;
- протоколом огляду від 09.03.2020 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду є полімерний пакунок білого, в якому наявні: аркуш білого паперу на якому наявні результати дослідження МСКТ головного мозку на ім`я ОСОБА_4 , 1997 р.н. На одній сторінці аркушу друкованим шрифтом нанесено інформацію про дослідження з висновком, на зворотній сторінці паперу будь-який текст відсутній; аркуш рентгенологічної плівки з зображеннями дослідження головного мозку ОСОБА_4 , 1997 р.н., у вигляді фрагментів черепу у різних проекціях; компакт-диск на якому надруковано: «Диагностический центр «ЮЖ-Укрмедтех» Компьютерная томография, маммография. Ф.И.О.: Дата: г. Арциз ЦРБ ул. Добровольского, 5 тел. НОМЕР_1 ». Вказаний диск з дослідженням МСКТ головного мозку на ім`я ОСОБА_4 , 1997 р.н. Вказана річ була видана добровільно ОСОБА_4 , що підтверджується письмовою його заявою, яка не викликає у суду сумнівів;
- в судовому засіданні також було оглянуто результати дослідження МСКТ головного мозку на ім`я ОСОБА_4 , 1997 р.н. та знімки рентгенологічної плівки з зображеннями дослідження головного мозку ОСОБА_4 ;
- постановою про визнання та долучення речових доказів, а саме: добровільно виданого 09.03.2020 року потерпілим ОСОБА_4 компакт-диску, знімку на одному аркуші рентгенівської плівки, один аркуш описання обстеження на ім`я ОСОБА_4 , визнано речовими доказами;
- висновком судово-медичного експерта № 36 від 09.03.2020 року, з якого вбачається, що тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого ОСОБА_4 : забита рана в тім`яній ділянці справа; перелом склепіння та основи черепу могли виникнути в результаті дії тупого предмету, можливо при механізмі вказаному постраждалим, тобто бити. Наявний перелом склепіння та основи черепу, згідно п.2.1.3.б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Київ 1995 р.) відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя. Тілесні ушкодження у вигляді: синців на верхній і нижній повіці правого ока; подряпин по долонній поверхні лівої кисті, могли виникнути при вказаних постраждалим обставинах, тобто при ударі рукою в ділянку обличчя, з послідуючим падінням та упором руками об асфальт. Дані ушкодження, як по одинці так і сукупності не були небезпечними для життя, не тягнуть за собою розлад здоров`я, і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного» визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Київ 1995 р.) відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень;
- протоколом огляду від 18.03.2020 року з додатками у виді фототаблиць, з якого вбачається, що об`єктом огляду є бита, яка являє собою виріб з деревини, виконана у вигляді круглого в перетині стрижня, бита рівномірно товщає досягаючи максимальної товщини в одній частині. Максимальна товщина 53 мм., мінімальна товщина 27 мм., довжина 65 мм. Поверхня покрита прозорим лаковим покриттям, маються незначні сколи покриття з потертостями. Біля найтоншої частини мається на краю потовщення, яке утворює рукоятку довжиною приблизно 50 мм. На рукоятці по колу маються дві декоративні смужки, шириною приблизно 3 мм., профарбовані фарбником коричневого кольору. Аналогічні смужки маються приблизно посередині та на протилежному кінці бити. По бічній поверхні потовщеної частини вздовж мається напис «Анальгин», виконаний шляхом випалення м`яких волокон деревини. При огляді будь-яких плям та суттєвих пошкоджень не виявлено. Вказана річ була видана добровільно ОСОБА_17 , що підтверджується письмовою його заявою, яка не викликає у суду сумнівів;
- постановою про визнання та долучення речових доказів, а саме: добровільно видану 18.03.2020 року ОСОБА_17 дерев`яну биту з написом " ОСОБА_28 ", визнано речовим доказом;
- протоколом огляду від 12.03.2020 року з додатками у виді фототаблиць, в ході якого проведено огляд чорної чоловічої куртки. Вказана річ була видана добровільно ОСОБА_7 , що підтверджується письмовою його заявою, яка не викликає у суду сумнівів та передана на зберігання ОСОБА_7 , що підтверджується розпискою від 16.03.2020 року;
- постановою про визнання речових доказів, а саме: добровільно видану 12.03.2020 року ОСОБА_7 чорну куртку, визнано речовим доказом;
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 27.04.2020 року, з якого вбачається, що об`єктом ознайомлення є історія хвороби № 1079-79 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , яка складається з 15 (п`ятнадцяти) аркушів, які скріплені між собою за допомогою скріпок степлера. Вказану історію хвороби поміщено до паперового конверту коричневого кольору, який підписується та на якому розписуються поняті та учасники;
- вилучену з КНП "Арцизька ЦРЛ" історію хвороби № 1079-79 на ім`я ОСОБА_4 було досліджено в судовому засіданні;
- постановою про визнання та долучення речових доказів, а саме: вилучену з КНП "Арцизька ЦРЛ" історію хвороби № 1079-79 на ім`я ОСОБА_4 , визнано речовим доказом;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.03.2020 року за участю потерпілого ОСОБА_4 , з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_4 розповів та показав на місці події обставини, що відбулися 08.03.2020 року, за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_4 розповів, що приблизно о 21 год. 30 хв. 08.03.2020 року, він зі своїм рідним братом - ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та ОСОБА_27 , під керуванням останнього прибули до магазину "АТБ". Там на них чекали ОСОБА_31 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , які стояли на ганку біля магазину. Він разом з іншими, які прибули, повинні були забрати частину дівчат і потім піти пішки до дому до його батька. Коли вони приїхали до магазину "АТБ", припарковали автомобіль біля ганку магазину, всі вийшли з автомобіля і підійшли на ганок. ОСОБА_23 повідомила про те, що один з жителів м. Арциз ображав її та вказала машину, в якій знаходився даний громадянин. ОСОБА_27 одразу підійшов до даного автомобілю і став про щось говорити. При цьому він звернув увагу на те, що почалася бійка між ОСОБА_27 та ОСОБА_32 . Побачивши це, ОСОБА_29 підійшов до них, де став робити спроби розняти їх, але не зміг, бо до них підійшов ОСОБА_33 , який став розбороняти їх також, але у нього з ОСОБА_34 виникла бійка, під час якої вони стали наносити один одному удари, а потім ОСОБА_33 схопив ОСОБА_35 за тулуб і намагався покласти його на землю, як би борючись з ним. Вони дуже довго боролись на землі, при цьому ОСОБА_33 був зверху, а тому він намагався зняти ОСОБА_33 з брата, але в нього не виходило, тому він не міг спостерігати за всім тим, що відбувалося навколо, так як був зайнятий братом та ОСОБА_36 якийсь момент за допомогою інших якихось хлопців змогли розняти ОСОБА_35 та ОСОБА_33 , і вони встали. Після цього ОСОБА_37 відійшов до ганку магазину "АТБ", а він залишився біля того місця на якому боролися ОСОБА_37 з ОСОБА_38 . До нього звернулася жінка, яка там знаходилася і стала питати, чому ображаємо ОСОБА_38 . Він став пояснювати їй, що його не ображають і в цей момент до нього ззаду підійшов ОСОБА_39 , який завдав йому удар своєю долонею по голові справа в область вуха. Від даного удару він не втримався на ногах і впав на сідниці, виставивши при цьому свої руки назад і це не дало вдаритися головою. Потім він швидко встав з землі і стояв разом з ОСОБА_34 і ОСОБА_40 даний момент до нього швидко підійшов ОСОБА_33 , який тримав в своїй правій руці бейсбольну биту. При цьому він нічого не говорив і дуже швидко завдав йому удар даною битою по голові в область над правим вухом. Удар був сильним і він його не очікував, але так як поруч з ним стояв ОСОБА_37 , він впав на нього. Від даного удару у нього пішла кров;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.03.2020 року за участю свідка ОСОБА_11 , з якого вбачається, що свідок ОСОБА_11 розповіла та показала на місці події обставини, що відбулися 08.03.2020 року, за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_11 розповіла, що приблизно 21 год. 30 хв. 08.03.2020 року, вона разом зі своєю сестрою - ОСОБА_41 та ОСОБА_24 перебували біля магазину "АТБ". Вони приїхали в магазин "АТБ", щоб купити продукти харчування, в цей момент біля супермаркету знаходилося багато людей та жінка на прізвище ОСОБА_42 . Також біля супермаркету знаходилося багато автомобілів, серед яких знаходився зелений "Опель" на іноземних номерах. У салоні даного авто сидів біля водія ОСОБА_39 , який є жителем м. Арциз Одеської області. При цьому за кермом автомобіля був чоловік на ім`я ОСОБА_43 , який живе по АДРЕСА_4 . Вона з дівчатами стояли на порозі біля магазину "АТБ". У цей момент на їх адресу прозвучала нецензурна лайка від ОСОБА_32 . Далі до вказаного авто підійшов ОСОБА_33 і запитав в неї чи є вона дружиною ОСОБА_27 , на що вона відповіла згодою. Після чого ОСОБА_33 сів позаду зазначеного автомобіля марки "Опель", де став спілкуватися з ОСОБА_39 та запитав, чому ОСОБА_39 ображає їх, на що ОСОБА_39 почав говорити, що йому все одно і почав плювати в їх бік. Далі вона зателефонувала своєму чоловіку - ОСОБА_27 і розповіла, що їх біля магазину "АТБ" ображають і попросила чоловіка, щоб він приїхав до них. При цьому її чоловік вже їхав до супермаркету у зв`язку з тим, що він когось підвозив до центру і потім повинен був її забрати. Далі під`їхав її чоловік і вона побачила, що з авто вийшли також ОСОБА_29 , ОСОБА_44 та ОСОБА_30 , які відразу підійшли до дівчат, а ОСОБА_45 запитав в неї, хто їх ображав, на що вона відповіла, що це зробив ОСОБА_39 , який сидів у зеленому автомобілі марки "Опель". Після чого ОСОБА_27 підійшов до зеленого авто марки "Опель" і почав питати у ОСОБА_39 , навіщо він ображав дівчат, у відповідь останній відповів, що нікого він не ображав. У момент того як ОСОБА_27 повернувся, ОСОБА_39 завдав йому кілька ударів у область голови, від даних ударів ОСОБА_27 впав на землю і в цей момент ОСОБА_30 і ОСОБА_29 спустилися, щоб розборонити їх. Після чого, вона підйшла до свого чоловіка ОСОБА_27 , щоб підняти його з землі і побачила, що ОСОБА_29 почав битися з ОСОБА_33 , а ОСОБА_30 з ОСОБА_39 , з якої причини їй не відомо. Після того, ОСОБА_31 з ОСОБА_27 зайшли до магазину "АТБ" купити серветки, для того, щоб витерти кров з обличчя ОСОБА_27 , т.я. в нього пішла кров з носа. Далі вона побачила, як ОСОБА_30 скрутив ОСОБА_39 і той заспокоївся, а ОСОБА_29 бився з ОСОБА_33 , це все відбувалося недалеко від парковки магазину "АТБ". Після чого вона підійшла до ОСОБА_29 та ОСОБА_33 , щоб заспокоїти їх, так як навколо них були діти, і в цей момент до ОСОБА_44 підійшла ОСОБА_46 , яка говорила, що ОСОБА_39 вже тут всіх "дістав". Після ОСОБА_29 підійшов до входу в магазин "АТБ", а вона підійшла до ОСОБА_47 , який весь час просто стояв і дивився. Далі ОСОБА_46 почала кричати ОСОБА_44 , питаючи його навіщо він чіпає ОСОБА_33 , при цьому вона казала це декілька разів, у відповідь на це ОСОБА_44 говорив, що він його не чіпав. Далі вона побачила, як ОСОБА_33 побіг до авто марки "ВАЗ-2109", червоного кольору. Вона чула, як ОСОБА_33 кричав, що він "заплатить, але це зробить". Після ОСОБА_33 дістав з багажного відсіку автомобіля дерев`яну биту, і побіг в сторону ОСОБА_44 , який стояв спиною до нього. Після чого, ОСОБА_33 завдав один удар дерев`яною битою в область голови ОСОБА_44 справа. Від даного удару останній відхилився для падіння, але через те, що біля нього був його брат, який його притримав і ОСОБА_48 не впав на землю. Після цього у ОСОБА_44 пішла кров з місця удару. Усі зайшли в "АТБ", щоб витерти від крові ОСОБА_49 , де вже знаходився її чоловік. Після періодично відкривали двері магазину "АТБ" ОСОБА_39 та ОСОБА_33 , які кричали, що їм не жити в м. Арцизі, і якщо вони їх будуть зустрічати в місті, то будуть бити. Після всього усі вийшли на вулицю, де стояли на порозі і в цей момент ОСОБА_33 почав провокувати ОСОБА_29 , щоб той почав з ним битися, аде на дії ОСОБА_33 так ніхто і не реагував. Після ОСОБА_39 та ОСОБА_33 поїхали в невідомому напрямку на автомобілі, як їй здалося марки "ВАЗ-2109". Крім того, розповіла, що вона та її чоловік не вживали спиртні напої, але ОСОБА_39 та ОСОБА_33 були в стані алкогольного сп`яніння, при цьому їх ніхто не провокував (Том 1 а.с.);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.03.2020 року за участю свідка ОСОБА_13 , з якого вбачається, що свідок ОСОБА_13 розповів та показав на місці події обставини, що відбулися 08.03.2020 року, за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_13 розповів, що приблизно о 21 год. 30 хв. 08.03.2020 року вони приїхали до магазину "АТБ". За кермом автомобіля був ОСОБА_50 , на пасажирському сидінні спереду сидів ОСОБА_51 на прізвисько " ОСОБА_52 ". Він сидів на задньому сидінні, а ліворуч від нього сидів ОСОБА_53 . В цей час на ганку магазину стояли три дівчини, як потім вияснилося це були ОСОБА_23 , ОСОБА_31 , ОСОБА_54 . ОСОБА_51 та ОСОБА_55 вийшли з автомобіля та пішли в магазин "АТБ". Він пересів на переднє пасажирське сидіння та став розмовляти з дівчатами, про що саме, він не пам`ятає. Потім підійшов ОСОБА_33 і сів в автомобіль позаду нього. Після цього приїхав автомобіль, в якому за кермом сидів ОСОБА_27 , поруч з ним на пасажирському сидінні був ОСОБА_30 , а позаду сиділи брати - ОСОБА_56 та ОСОБА_48 . Всі вони вийшли з авто, та до нього підійшов ОСОБА_27 , який став говорити йому, що він образив його дружину та став його ображати. Він вийшов з авто, і між ним та ОСОБА_45 почалася бійка. Після того, як він та ОСОБА_27 заспокоїлися, він побачив, що ОСОБА_44 розмовляє з ОСОБА_57 . Йому здалося, що ОСОБА_44 грубить ОСОБА_58 , тому підійшов і долонею вдарив ОСОБА_44 по голові в область шиї справа. Від удару ОСОБА_44 став падати спиною на землю, але виставив назад руки і таким чином впав на сідниці, при цьому головою він не вдарився. Як тільки ОСОБА_44 піднявся, до нього підійшов з правого боку ОСОБА_33 , який тримав в руці дерев`яну биту, схожу на бейсбольну биту, і завдав один вертикальний удар по голові ОСОБА_59 . Від отриманого удару ОСОБА_44 не падав. Крім того, повідомив, що у той момент на ганку біля магазину "АТБ" знаходилися ОСОБА_20 , ОСОБА_60 ;
- висновком судово-медичного експерта № 35 від 09.03.2020 року, з якого вбачається, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_7 : забій м`яких тканин в тім`яно-потиличній ділянці справа; садна по передній поверхні лівого променево-зап`ясткового суглобу; синець по середньо пахвовій лінії зліва, на рівні крила клубової кістки, на фоні якого група подряпин. Наявні тілесні ушкодження, могли виникнути в результаті дії тупого предмету або при ударі о такий, можливо при механізмі вказаному постраждалим, тобто пляшкою в ділянку голови, а також при падінні. Дані ушкодження, як по одинці так і сукупності не були небезпечними для життя, не тягнуть за собою розлад здоров`я, і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного» визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Київ 1995 р.) відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні вказав, що обвинувачений ОСОБА_7 визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, однак висновок експерта, письмові заяви про добровільну видачу речей та документів, протоколи огляду предмета, а також диски з відеозаписами були отримані з грубим порушенням вимог КПК України та повинні бути визнанні судом недопустимими доказами.
Однак з вказаними твердженнями сторони захисту суд не може погодитись з наступних підстав.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IV, у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.
Матеріальний носій - лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.
Долучений слідчим до матеріалів провадження в якості речового доказу ком пакт-диск «Ахсеnt» з відеозаписом обставин події був виготовлений у зв`язку із необхідністю надання інформації, яка має значення у кримінальному провадженні та є самостійним джерелом доказу похідним від інформації, що зберігається на комп`ютері в електронному вигляді у виді файлів.
Таким чином, записаний на оптичний диск - носій інформації електронний файл у вигляді відеозапису є оригіналом (відображенням) електронного документу.
Крім того, щодо заяви ОСОБА_61 про добровільну видачу відеозапису за фактом бійки, заяви ОСОБА_17 про видачу дерев`яної біти, заяви потерпілого ОСОБА_4 про добровільну видачу знімків МСКТ, опис знімків, СD-диску выд 09.03.2020 р., які сторона захисту вважає недопустимим доказом у зв`язку з порушенням вимог ст. 159 КПК України, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Тобто добровільна видача речових доказів не суперечить вимогам КПК України, що відповідно не може бути наслідком визнання такого доказу недопустимим.
Суд також не вбачає підстав вважати недопустимим доказом висновок експерта № 36 від 16 березня 2020 року з підстав, зазначених в клопотанні захисника. Який вважає, що на заяві потерпілого про добровільну видачу слідчому МСКТ головного мозку, опис знімку та диск до нього відсутня відмітка слідчого, що він отримав вказані предмети. Разом з тим, КПК України не передбачає такої умови отримання слідчим предметів. Також захисник послався, що висновок експерта зроблено на підставі опису МСКТ головного мозку, який не підписано відповідальною особою. Досліджуючи висновок експерта, № 36 від 16 березня 2020 року, судом встановлено, що він зроблений на підставі огляду потерпілого та згідно із даними медичної документації. Разом з тим, як вбачається з постанови про призначення судово-медичної експертизи від 09.03.2020 р. для дослідження експерту було направлено МСКТ головного мозку на імя ОСОБА_4 та направлено до експерта для огляду самого потерпілого. При цьому суддею встановлено, що дане експертне дослідження було проведено за встановленою КПК процедурою, зміст висновку відповідає ст.ст.101,102 КПК України, а тому зазначений висновок експерта суд визнає належним і допустимим доказом.
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.
Зважаючи на викладене вище, суд приходить до обґрунтованого висновку про доведеність стороною обвинувачення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, сукупністю доказів, які суд визнає належними, допустимими та достовірними, бере їх до уваги та кладе в основу обвинувального вироку відносно обвинуваченого.
Відповідно до ч. ч. 1, 6 статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд при розгляді даного кримінального провадження враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, викладену в рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України», «Коробов проти України» та «Ушаков проти України» щодо концепції доведення вини «поза розумним сумнівом» та вважає, що стороною обвинувачення в повній мірі доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності достатніми доказами у кримінальному провадженні «поза розумним сумнівом», що також узгоджується із положеннями ст. 94 КПК України, які в повній мірі дають змогу суду зробити переконливий висновок щодо притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Згідно з ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд, зокрема, повинен вирішити такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст. 62 Конституції України і норм КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного злочину повністю доведена.
Оцінюючи всі докази, надані стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні в їх сукупності, суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).
Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини обвинуваченого ОСОБА_7 , за обставин, зазначених органом досудового розслідування, в обвинувальному акті, отже, дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.
Згідно з вимогами КК України та постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.
Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.
Так, суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, зокрема: на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно зі ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.
При цьому, призначаючи вид та міру покарання ОСОБА_7 суд враховує правові позиції Верховного Суду щодо судової дискреції, у яких зазначено, що саме суду належать повноваження, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.
Таким чином, при призначенні виду, міри покарання та можливості застосування до ОСОБА_7 положень ст. 75 КК України, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд, з урахуванням положень ст.ст. 50, 65-67 КК України, враховує тяжкість вчиненого злочину, віднесеного законом до категорії тяжких злочинів, не перебування ОСОБА_7 на спеціальних обліках, те, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем свого проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також, досудову доповідь, відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, а ризик небезпеки для суспільства та окремих громадян не становить високої небезпеки, то суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. Також судом враховується, що обвинувачений в судовому засіданні вибачився перед потерпілим, намагався відшкодувати матеріальну шкоду.
З огляду на викладене, суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, визначеному санкцією статті, з подальшим звільненням його від відбування покарання з іспитовим строком буде відповідати тяжкості вчиненого правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав особи. Одночасно на обвинуваченого необхідно покласти обов`язки, згідно ст. 76 КК України.
Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 , інтереси якого у суді представляє адвокат ОСОБА_5 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Під час кримінального провадження потерпілий ОСОБА_4 пред`явив цивільний позов до ОСОБА_7 , в якому просив стягнути з ОСОБА_7 відшкодування документально підтверджених матеріальних витрат, а саме: витрат на діагностику, придбання ліків та пального 13 840,07 грн. Крім того, потерпілим заявлено про стягнення із обвинуваченого моральної шкоди, яку оцінює у 100 000,00 грн.
У судовому засіданні потерпілий та його представник позов підтримали, позовні вимоги просили задовольнити у повному обсязі.
Обвинувачений ОСОБА_7 заявлений ОСОБА_4 цивільний позов визнав частково в частині відшкодування потерпілому матеріальних витрат, які пов`язані із закупівлею лікарських засобів та матеріалів медичного призначення, які є документально підтверджені та 50000,00 грн. моральної шкоди.
Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, спричинена майну фізичної чи юридичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Так, на підтвердження позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди потерпілим надано фіскальні чеки (оригінали) щодо придбання певного переліку лікарських засобів.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 13 840,07 грн. підлягають до задоволення.
Стосовно стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого моральної шкоди на суму 100 000,00 грн., суд приходить до висновку, що така підлягає задоволенню повністю, виходячи із слідуючого.
У цивільному позові потерпілим зазначено, що йому було завдано моральні та фізичні страждання, що виразились в сильних душевних переживаннях, страху та фізичного болю, які потягли негативні зміни в його житті: негатив переживання та спогади, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, важкість повсякденних обов`язків, переживання фізичних незручностей,тимчасова відірваність від активного соціального життя, зниження та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, нервозність, побоювання щодо майбутнього здоров`я. Через заподіяні тяжкі тілесні ушкодження порушились плани на майбутнє, потерпілий не зміг поїхати працювати за кордон. Дотепер продовжуються головні болі. Потерпілий росить стягнути із обвинуваченого ОСОБА_7 100 000,00 грн. моральної шкоди.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, яка їх спричинила у разі її винуватості.
За роз`ясненнями вищезазначеної постанови Пленуму Верховного суду України, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю, розмір відшкодування якої визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), з урахуванням стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами та доповненнями, внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності, виваженості та справедливості.
В той же час, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди потерпілому, суд приходить до висновку, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілому спричинено моральну шкоду, так як мало місце ушкодження його здоров`я, що потягло за собою досить складне та тривале лікування, на досить тривалий час було змінено звичний уклад його життя, внаслідок чого він переносив певні моральні страждання. Потерпілого досі супроводжують головні болі. Так, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про відчуття фізичного болю та стан стресу, оскільки такі явища є природними наслідками після отриманих тілесних ушкоджень і зазвичай самі по собі викликають певні моральні страждання. Тому, з урахуванням обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких він зазнав, характеру немайнових втрат, ступеня тяжкості змін в життєвих стосунках та звичному життєвому укладі, пов`язаних з обмеженням у пересуванні та з необхідністю витрачати час на лікування, з врахуванням принципів розумності та справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди ОСОБА_4 в розмірі 100000 грн.
Враховуючи відсутність ризиків, передбачених ст.ст. 177, 178 КПК України, суд не вбачає підстав для обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, який обчислювати з дня ухвалення вироку, тобто з 30 грудня 2020 року.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріальну шкоду в розмірі 13 840 (тринадцять тисяч вісімсот сорок) гривень 07 (сім) копійок.
Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , моральну шкоду в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок.
Із набранням вироку законної сили, арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Арцизького районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року на компакт-диск "CD-R" на лицьовій (не робочій) поверхні якого надписи промисловим способом англійськими літерами і цифрами "Axcent", "CD-R" "700 MB" "80 MIN" "52 x" з відеозаписом з камер відеоспостереження магазину ТОВ "АТБ-маркет", де наявні два файли: «сh03_23529-00000000»,«сh03_24324-00000000» скасувати.

Із набранням вироку законної сили, арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Арцизького районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року на компакт-диск, знімки на одному аркуші рентгенівської плівки, один аркуш описання обстеження на ім`я ОСОБА_4 - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;
Із набранням вироку законної сили, арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Арцизького районного суду Одеської області від 20 березня 2020 року на дерев`яну биту з написом «Анальгін» - скасувати.

Із набранням вироку законної сили, речові докази:
- компакт-диск "CD-R" на лицьовій (не робочій) поверхні якого надписи промисловим способом англійськими літерами і цифрами "Axcent", "CD-R" "700 MB" "80 MIN" "52 x" з відеозаписом з камер відеоспостереження магазину ТОВ "АТБ-маркет", де наявні два файли: «сh03_23529-00000000»,«сh03_24324-00000000» - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- компакт-диск, знімки на одному аркуші рентгенівської плівки, один аркуш описання обстеження на ім`я ОСОБА_4 - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- дерев`яну биту з написом «Анальгін», яка зберігається в в камері схову речових доказів Арцизького ВП ГУНП знищити;

- чоловічу куртку чорного кольору вважати повернутою ОСОБА_7 ;

- вилучену з КНП "Арцизька ЦРЛ" історію хвороби № 1079-79 на ім`я ОСОБА_4 повернути до КНП "Арцизька ЦРЛ".
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1
Одеської області