Справа № 710/923/19
Провадження № 1-кс/710/214/20
УХВАЛА

25.08.2020 м. Шпола

Слідчий суддя Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

представника скаржника ОСОБА_4 ,

прокурора прокурора Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_5 ,

дізнавача т.в.о. начальника сектору дізнання Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 ,

розглянувши скарги ОСОБА_3 на рішення та бездіяльність прокурора та дізнавача,

ВСТАНОВИВ:

21.08.2020 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла скарга ОСОБА_3 на рішення та бездіяльність прокурора, в якій він просить скасувати постанову про відмову в задоволенні клопотання від 06.08.2020, винесену прокурором Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_7 ; визнати бездіяльність прокурора Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій по кримінальному провадженню №0000643, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, а саме: не вчинення дій, передбачених ст.ст. 276-279 КПК України щодо повідомлення особі про підозру; зобов`язати прокурора Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_7 вчинити у визначений КПК України строк дії, передбачені ст.ст. 276-279 КПК України, а саме: скласти письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування скарги зазначено, що в матеріалах кримінального провадження наявно достатньо доказів, для підозри особі у вчиненні кримінального правопорушення, однак прокурором надано неналежну правову оцінку наявним в матеріалах кримінального провадження доказам, якими є як письмові докази так і покази потерпілого і свідків, тому його висновок про недостатність доказів для складення та вручення особі повідомлення про підозру, який став підставою для відмови в задоволенні клопотання, є необґрунтованим та безпідставним.

Також, 21.08.2020 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла скарга ОСОБА_3 на рішення та бездіяльність дізнавача, в якій він просить скасувати постанову про відмову в задоволенні клопотання від 07.08.2020, винесену т.в.о. начальника сектору дізнання Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 ; визнати бездіяльність дізнавача - т.в.о. начальника сектору дізнання Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій по кримінальному провадженні №0000643, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, а саме: не вчинення дій, передбачених ст.ст. 276-279 КПК України щодо повідомлення особі про підозру; зобов`язати т.в.о. начальника сектору дізнання Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 вчинити у визначений КПК України строк дії, передбачені ст.ст. 276-279 КПК України, а саме: повідомити за погодженням із прокурором ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В обґрунтування скарги зазначено, що в матеріалах кримінального провадження наявно достатньо доказів для підозри особі у вчиненні кримінального правопорушення, однак вважаю, що дізнавачем надано неналежну правову оцінку наявним в матеріалах кримінального провадження доказам, якими є як письмові докази так і покази потерпілого і свідків, тому його висновок про недостатність доказів для вручення особі повідомлення про підозру, який став підставою для відмови в задоволенні клопотання, є необґрунтованим та безпідставним.

Скаржник та його представник в судове засідання з`явилися та підтримали подану скаргу.

Прокурор у судове засідання з`явився проти задоволення скарги заперечував, мотивуючи тим, що вручення особі повідомлення про підозру здійснюється у випадку наявності достатньо доказів про вчинення даною особою кримінального правопорушення, так як на даний час такі підстави відсутні, тому відсутні підстави для задоволення скарги.

Дізнавач у судове засідання з`явився проти задоволення скарги заперечував, з мотивів наведених прокурорам.

Ухвалами слідчого судді Шполянського районного суду Черкаської області від 21.08.2020 було відкрито провадження за скаргою та призначено судовий розгляд.

Ухвалою слідчого судді Шполянського районного суду Черкаської області від 25.08.2020 вищевказані скарги були об`єднані в одне провадження.

Згідно з витягом з кримінального провадження № 0000643 від 01.12.2017 було внесені відомості до ЄРДР за ч.1 ст.190 відповідно до ухвали Шполянського районного суду Черкаської області від 24.11.2017.

За змістом постанови слідчого СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 08.12.2017 було задоволено клопотання ОСОБА_3 від 06.12.2017 про визнання його потерпілим на досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000643 від 01.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.190 КК України.

Відповідно до договору № 1908 від 19.08.2017, укладеного між ТОВ «Мегаліт-Сервіс» в особі директора ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , виконавець зобов`язувався виконати роботу, перелічену в Додатку №1, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці роботи. Вартість роботи та надання послуг складає 31630,00 грн. (а.с. 11).

Згідно з накладною від 13.09.2017, виданою ОСОБА_8 доплата за металопластикову конструкцію становить 10000,00 грн. (а.с. 13).

Відповідно до пояснень, наданих ОСОБА_8 19.08.2020 він отримав аванс в сумі 30000,00 грн., для проведення ремонту балкону в домоволодінні ОСОБА_3 . Протягом трьох днів роботи було розпочато. Однак, у зв`язку з проблемами в особистому житті ОСОБА_8 тимчасово припинив ремонтні роботи, про що особисто повідомив замовника. Ніяких злочинних намірів ОСОБА_8 не мав. Згодний повернути кошти в розмірі 30000,00 грн. (а.с. 15).

В постанові про закриття кримінального провадження від 31.10.2018 винесеної слідчим СВ Шполянського ВП СВП ГУНП майором поліції ОСОБА_10 , зазначено, що 30.11.2017 до Шполянського ВП надійшла ухвала Шполянського районного суду від 24.11.2017 для відкриття кримінального провадження за фактом шахрайства. Згідно ухвали, невстановлена особа вчинила шахрайські дії, взявши на ремонтні роботи кошти у ОСОБА_3 та не виконала ремонтних робіт, чим заподіяла матеріальну шкоду ОСОБА_3 01.12.2017 матеріали по даному факту було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000643 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. В подальшому розслідуванні кримінального правопорушення встановлено, що ОСОБА_3 , уклав договір №1908 від 19.08.2017 з ТОВ «Мегаліт Сервіс», в особі директора ОСОБА_8 («далі Виконавець»). Згідно договору Виконавець мав виконати роботи перелічені в Додатку №1 (Кошторис), але їх не виконав. Таким чином в даному випадку вбачаються ознаки цивільно правових відносин та відсутня подія кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Кримінальне провадження за № 0000643 від 01.12.2017 закрити у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ухвали Шполянського районного суду Черкаської області від 09.10.2019 у справі № 710/923/19, № провадження 1-кс/710/317/19 постанову слідчого СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 від 31.10.2018 по кримінальному провадженню №0000643 від 01.12.2017 за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 190 КК України було скасовано.

04.08.2020 ОСОБА_3 звернувся до прокурора з клопотання про складення та вручення письмового про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою прокурора Шполянського відділку Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_7 від 06.08.2020 ОСОБА_3 було відмовлено в задоволенні клопотання від 04.08.2020 у зв`язку з тим, що в матеріалах кримінального провадження №0000643 від 01.12.2017 відсутні достатні докази, що свідчили б про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 190 КК України.

06.08.2020 ОСОБА_3 звернувся до дізнавача з клопотання про складення та вручення письмового про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з постановою т.в.о. начальника сектору дізнання Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 від 07.08.2020 ОСОБА_3 було відмовлено в задоволенні клопотання від 04.08.2020 у зв`язку з тим, що в матеріалах кримінального провадження № 0000643 від 01.12.2017 відсутні достатні докази, що свідчили б про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 190 КК України (а.с. 8).

Заслухавши учасників та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.2 КПК України - завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 56 КПК України під час досудового розслідування потерпілий має право: брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі .

Згідно з ч. 1 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника,представника юридичної особи,щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування,або її представника слідчий,прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

В підпункті 3 п.2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2012 №164/0/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування», зазначено, що оскаржуючи бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк, слід зазначити про наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

В п.7 висновків викладених в Узагальненнях про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, що містяться у листі Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 12.01.2017 року №9-49/0/4-17, зазначено, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора. Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений повідомляти особі про підозру.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 40-1 КПК України дізнавач уповноважений повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру у вчиненні кримінального проступку.

За змістом п. 3 ч.1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Однак, ст. 278 КПК України, якою регламентується порядок повідомлення про підозру, не передбачає чітко регламентований строк для складення повідомлення про підозру, окрім як повідомлення про підозру затриманій особі.

А, отже, так звана бездіяльність прокурора та дізнавача не є бездіяльністю в розумінні ст. 303 КПК України.

Крім того, Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди повинні застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011)), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Як встановлено судом у провадженні СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке, внесені до ЄРДР за № 0000643 від 01.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 190 КК України.

Постановою прокурора Шполянського відділку Смілянської місцевої прокуратури від ОСОБА_7 від 06.08.2020 ОСОБА_3 було відмовлено в задоволенні клопотання про складення та вручення письмового про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України ОСОБА_8 від 04.08.2020 у зв`язку з тим, що в матеріалах кримінального провадження № 0000643 від 01.12.2017 відсутні достатні докази, що свідчили б про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 190 КК України.

Згідно з постановою т.в.о. начальника сектору дізнання Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 від 07.08.2020 ОСОБА_3 було відмовлено в задоволенні клопотання про складення та вручення письмового про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України ОСОБА_8 від 06.08.2020 у зв`язку з тим, що в матеріалах кримінального провадження № 0000643 від 01.12.2017 відсутні достатні докази, що свідчили б про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 190 КК України.

Скаржник оскаржує постанови про відмову у задоволенні клопотання про складення та вручення письмового про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, бездіяльність прокурора та дізнавача, яка на його думку полягає у не винесенні підозри та зобов`язання прокурора та дізнавача скласти та вручити письмове повідомлення про підозру. Однак, норми КПК України передбачають, що повідомлення про підозру особі здійснюється у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Оскільки прокурор та дізнавач вказали про відсутність достатніх підстав для вручення підозри, тому слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити за її необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 2, 22, 24, 36, 40-1,89, 94, 214, 220, 276, 278, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарг відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1