Справа № 459/3123/17
Провадження № 1-кп/459/228/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представник потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Червонограді Львівської області кримінальне провадження № 0000969 від 16.05.2016 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Потерпіла подала письмову заяву, у якій просить звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закрити кримінальне провадження у зв`язку з їхнім примиренням. Вказала, що вона примирилася з обвинуваченим, останній відшкодував їй збитки у повному обсязі.

У судовому засіданні обвинувачена підтримала заяву. Вказала, що претензій до обвинуваченого не має.

Обвинувачений підтримав заяву потерпілої, погодився на звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України. Вказав, що відшкодував потерпілій завдану шкоду. Просив закрити кримінальне провадження.

Прокурор заперечень не висловив, просив закрити кримінальне провадження.

Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку.

Інкриміноване обвинуваченому діяння вчинене 15 травня 2016 року.

Згідно ч. 1 ст. 122 КК України у редакції від 01.05.2016 р., умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, - карається виправними роботами на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

За диспозицією ч. 1 ст. 122 КК України таке діяння є умисним злочином.

За правилами ст. 12 КК України у редакції від 01.05.2016 р., злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Отже, інкриміноване діяння на момент його вчинення кваліфікувалося як умисний злочин середньої тяжкості.

У відповідності до ст. 46 КК України у редакції від 01.05.2016 р., особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Інкримінований йому злочин не відноситься до корупційних злочинів.

Потерпіла претензій до нього не має.

Однак за приписами ст.ст. 12, ч. 1 ст. 122, ст. 46 КК України у редакції від 01.05.2016 р. вчинення вперше умисного злочину середньої тяжкості не давало підстав для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Станом на момент розгляду заяви потерпілої про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, з огляду на приписи ст. 12, ч. 1 ст. 122, ст. 46 КК України у редакції від 14.11.2020 р., інкриміноване діяння кваліфікується як умисний нетяжкий злочин.

Згідно ст. 46 КК України у редакції від 14.11.2020 р. особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Отже, на момент подачі та розгляду заяви потерпілої вчинення обвинуваченим вперше умисного нетяжкого злочину також не дає суду підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

За таких обставин і міркувань відсутні підстави для задоволення заяви потерпілої про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, тому у її задоволення необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 285-288 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у в`язку з примиренням винного з потерпілим відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1