ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/6559/20
Провадження № 1-кп/210/850/20

"04" грудня 2020 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у спрощеному порядку в залі Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000186 від 24.09.2020 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кухарове Донецької області, українець, громадянин України, має середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, не має на утриманні малолітніх дітей та інших осіб, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий:
13.07.2016 Саксаганським р/с м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання. З 21.12.2015 по день вступу вироку в законну силу із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Вирок вступив в законну силу 20.10.2016;
03.06.2019 Кіровоградським р/с Кіровоградської області за ч. 1 ст.296 КК України до 1 року 7 місяців обмеження волі; початок строку 07.08.2018, на підставі п.1 ч.1 ст. 72 КК України звільнений в залі суду. Покарання вважати відбутим. Початок строку відбування покарання 07.08.2018, звільнений 04.07.2019,-
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ
Як встановлено досудовим розслідуванням, наприкінці серпня 2019 року ОСОБА_3 , рухаючись по трасі в районі смт. Нововоронцовка Херсонської області, біля дороги побачив рослину, зовні схожу на коноплю.
Одразу після цього, ОСОБА_3 , діючи умисно, розуміючи, що вищевказана рослина містить наркотичну речовину за допомогою власної фізичної сили зірвав дико ростучі рослин, таким чином незаконно придбав та почав незаконно зберігати при собі вказаний наркотичний засіб без мети збуту.
В подальшому, приїхавши за адресою свого мешкання ОСОБА_3 зазначену наркотичну речовину в поліетиленовий пакет, який помістив на шафу в одній із кімнат квартири.
23.09.2020 в період часу з 16:00 години до 17:25 години, слідчим СВ Металургійного ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 , на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду по справі №210/5448/20 ОСОБА_5 , у присутності двох понятих було проведено обшук кватири, в якій мешкав ОСОБА_3 , в ході якого з поліетиленового пакету, який останній зберігав на шафі було вилучено чотири висушені кущі рослинного походження зеленого кольору, які, згідно висновку експерта №19/104-17/1/3/956 від 06.11.2020, має масу 105,380 г. та містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «канабіс», маса якого, в перерахунку на суху речовину становить 96,085 г. Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_3 незаконно зберігав при собі без мети збуту.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України за ознаками незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Від прокурора ОСОБА_6 надійшло клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності у зв`язку з чим він просить суд розглянути обвинувальний акт відносно останнього у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та призначити покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі.
Обвинувачений ОСОБА_3 , який був представлений захисником адвокатом ОСОБА_7 , надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззастережно визнає в повному обсязі, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення.
Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
У відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення.
ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України.
Згідно з частини 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами статей 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винного, який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра.
На підставі ст. 66 КК України як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому, яке виразилось в усвідомленні ним своєї провини та засудженні своєї протиправної поведінки, а також активне сприяння в розкритті злочину.
Обставин, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінал,льного провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення йому основного покарання у вигляді обмеження волі на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України (з урахуванням статті 5 КК України щодо зворотної сили закону, що пом`якшує покарання), за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок.
Зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, тяжких наслідків від його дій не настало, то суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст.ст. 75,76 КК України.
Суд вважає вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Цивільний позов не заявлено.
Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про залучення експерта.
Згідно довідки про витрати на проведення експертизи такі витрати склали: 980,70 гривень за експертизу від 06.11.2020 № 19/104-17/1/3/956.
Запобіжний захід не обирався.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
Застосувати статті 75, 76 КК України та у відповідності з цими статтями кримінального закону звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання у вигляді обмеження волі, призначеного за цим вироком з випробуванням на строк 1 (один) рік, зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України не обирався.
Речові докази по справі: речовину рослинного походження, загальною масою 105,380 г, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «канабіс», маса якого становить 96,085 г, переданий на зберігання до камери схову Металургійного ВП КВП за квитанцією №1105 - після набрання вироком законної сили знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлено, на користь держави в особі Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України:
980,70 гривень - платежу УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р./24060300; код отримувача: 37989253; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA0004008, призначення платежу: за експертизу від 06.11.2020 № 19/104-17/1/3/956.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1