Справа № 509/4253/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у смт. Овідіополь заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_4 , перебуває кримінальна справа №509/4253/18 за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122, ч.2 ст.121 КК України.

04.11.2020 р. обвинувачений ОСОБА_3 , подав заяву про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду зазначеного провадження посилаючись на те, що суддя ОСОБА_4 упереджено ставиться до розгляду кримінальної справи.

Суд, перевіривши надані матеріали заяви, дослідивши докази по даних матеріалах, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, на який посилається заявник, суддя ОСОБА_4 не може брати участь у кримінальному провадженні, а саме за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивований.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.

Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду, слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

В контексті вищевикладеного, в заявленій обвинуваченим, заяві про відвід судді, заявником не наведені обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості судді з урахуванням об`єктивного критерію, а саме - факти, які не залежать від поведінки судді, але можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

За наведеного вище, суд приходить до висновку, що заявлений відвід не підлягає задоволенню, оскільки з урахуванням об`єктивного критерію не ґрунтується на вимогах ст. 75 КПК України, в яких визначено підстави для відводу судді, а тому, наведенні заявником обставини є обставинами, які не є обґрунтованими та в свою чергу не свідчать про неупередженість судді.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1