14.01.2021 363/446/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
перекладача ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
розглянувши в м. Вишгороді у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000973 щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, уродженця м. Тбілісі, неодруженого, освіта середня, працюючого водієм таксі, зі слів маючого на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, зареєстрованого і проживаючого в АДРЕСА_1 , несудимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

31.10.2018 року близько 6 год. ОСОБА_5 , керував технічно справним автомобілем «Сітроен Ксара» р.н. НОМЕР_1 та здійснював рух по проїзній частині автодороги «Київ-Вишгород-Десна» з боку смт Десна у напрямку м. Києва у Вишгородському районі Київської області та, проїжджаючи заокруглення дороги ліворуч, в районі кілометрового знаку 46+700 м, діючи необережно, проявив злочинну недбалість, в порушення вимог п. 12.1 ПДР України з урахуванням дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість руху і втратив керування вказаним транспортним засобом, внаслідок чого допустив виїзд за межі проїзної частини праворуч, перекидання і наїзд на дерево.
Внаслідок зіткнення пасажиру вказаного вище автомобіля потерпілій ОСОБА_7 , яка перебувала на передньому пасажирському сидінні, заподіяно тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння у виді: компресійноосколкового перелому тіла L2 хребця, перелому зубовидного відростку С2 хребця, закритої травми грудної клітини, забою нижніх долей обох легень, перелому шийки лівої стегнової кістки, множинних підшкірних крововиливів та саден обличчя.
Таким чином ОСОБА_5 порушив п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Допущені ОСОБА_5 порушення Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою та призвели до заподіяння потерпілій тяжких тілесних ушкоджень.

В суді ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість за обставин викладених в обвинувальному акті, погодився з кваліфікуючими ознаками злочину й порушенням інкримінованих пунктів ПДР України. Показав, що 31.10.2018 року автомобілем їхав у напрямку м. Києва й після с. Вища Дубечня на повороті втратив керування з`їхав на узбіччя, де зіткнувся з деревом. Рухався зі швидкістю близько 80 км/г ближче до 100 км/г. Внаслідок зіткнення постраждала його дружина, яка сиділа на передньому пасажирському сидінні. Після зіткнення викликано швидку медичну допомогу і доставлено потерпілу на лікування. Він знаходився з нею в лікарні, оплачував лікування та весь час допомагав їй, надавав і надає свою підтримку, з якою вони разом проживають. Щиро покаявся, просив призначити йому мінімальне покарання, не позбавляти прав керування.

Потерпіла ОСОБА_7 у суді повністю підтвердила показання обвинуваченого. Показала, що після зіткнення її доставлено до лікарні й було госпіталізовано. Лікування та реабілітаційний період тривав 2 місяці. На даний час вона продовжує лікування і має надію відновити пошкоджене здоров`я. Внаслідок заподіяння тяжких травм їй встановлено 2-групу інвалідності строком до 28.02.2022 року. Обвинувачений є її чоловіком, з яким вона після розірвання шлюбу в 2016 році продовжує проживати однією сім`єю. Висловилася про призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі, оскільки він їй повністю відшкодував заподіяні збитки, весь час знаходився з нею в лікарні, оплачував лікування, забезпечує необхідне утримання та догляд.

Виходячи з того, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, зміст яких учасники судового розгляду розуміють правильно й не оспорюють, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою прокурора, потерпілої, обвинуваченого та його захисника, визнав недоцільним дослідження доказів, які учасниками судового розгляду не заперечуються.
Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_5 у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспортного засобу, особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження, і кваліфікує його злочинні дії за ч. 2 ст. 286 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує конкретні обставини справи, характер допущених порушень правил дорожнього руху, ступінь вчиненого необережного тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який злочин вчинив уперше, раніше до кримінальної відповідальності та до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, потерпіла є його колишня дружина, з якою вони після розірвання шлюбу в 2016 році продовжують постійно проживати однією сім`єю як чоловік і жінка.
Також суд враховує позицію потерпілої ОСОБА_5 , якій обвинувачений повністю відшкодував завдану шкоду, оплачує її лікування, які проживають постійно разом, вона будь-яких претензій до нього не має, а тому просила призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі й без позбавлення права керувати транспортними засобами, що відповідає її інтересам, оскільки єдиним джерелом доходу їхньої сім`ї є діяльність обвинуваченого пов`язана з використанням такого права, який працює водієм таксі, а вона є непрацездатною, крім того автомобілем в сім`ї керує тільки обвинувачений, який має постійно возити її в заклади охорони здоров`я в зв`язку з продовженням лікування.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України, слід визнати його щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, не встановлено.
Беручи до уваги викладене та з огляду на позицію потерпілої сторони, суд вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому мінімальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, а враховуючи сукупність викладених вище обставин, які пом`якшують його покарання, суд вважає необхідним і можливим звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням згідно вимог ст. 75 КК України та з покладанням на нього виконання обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Крім того судом встановлено, що ОСОБА_5 працює водієм таксі, проживає однією сім`єю разом з потерпілою, забезпечує її догляд та утримання, яка не працює внаслідок інвалідності, в тому числі возить її до закладів охорони здоров`я.
Як ствердили у суді сторони єдиним джерелом доходу для їхньої сім`ї є діяльність обвинуваченого, пов`язана з користуванням права керувати транспортними засобами.
Ці обставини з урахуванням конкретних обставин події, характеру вчиненого водієм порушення, його наслідки, поведінка після ДТП по відношенню до потерпілої та їхні взаємовідносини, добровільне відшкодування завданої шкоди, дають підстави дійти висновку, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства й без позбавлення права керування транспортними засобами для забезпечення можливості обвинуваченому працювати, і це має стати достатнім для його виправлення й запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст.ст. 124, 126 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370 і 374 КПК України,

ухвалив:

визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і за цим законом призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання ОСОБА_8 звільнити з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зокрема повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтиметься до зазначеного органу для реєстрації.
Речові докази по справі: автомобіль «Сітроен Ксара» р.н. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 повернути володільцю ОСОБА_8 .

За проведення судової інженерно-технічної експертизи по справі стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1 430 (одна тисяча чотириста тридцять) грн.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд Київської області.
Згідно ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку, яку негайно після проголошення вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя