УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський кримінальне провадження № 0000846 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Даничів Корецького району Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.11.2016 року ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 призвано на військову службу за контрактом до Збройних Сил України.Цього ж дня, 12.11.2016 року між ОСОБА_4 та командиром військової частини НОМЕР_1 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу строком на три роки.
Наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 від 17.01.2017 року № 12 ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення та призначено на посаду механіка-водія 2 протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової-частини польова пошта НОМЕР_2 (у подальшому А 1008 ).
Згідно п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.
Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 за контрактом ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період функціонування органів державної влади, Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, органів місцевого самоврядування, органів управління у справах цивільної оборони і сил цивільної оборони, а також галузей національної економіки, підприємств, установ та організацій, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні, або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Указів Президента України від 01.03.2014 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України», від 02.03.2014 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» та від 14.01.2015 року «Про часткову мобілізацію» в державі оголошено часткову мобілізацію та Збройні Сили України приведені у повну бойову готовність, у зв`язку із чим згідно положень ст. 1 Закону України Про оборону України діє особливий період.
Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).
Однак, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного командира (начальника), о 08 год. 00 хв. 01.12.2017 року не з`явився вчасно на службу без поважних причин до місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_3 , розташованого по АДРЕСА_2 .
У період з 01.12.2017 року по 10.10.2018 року ОСОБА_4 усвідомлюючи, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України і перебуває на військовій службі за контрактом, до місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_3 без поважних причин не з`являвся та не виконував службові обов`язки, а службовий час проводив на власний розсуд по місцю свого проживання.
10.10.2018 року ОСОБА_4 добровільно повернувся до військової частини НОМЕР_3 , чим припинив вчинення кримінального правопорушення.
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття даного кримінального провадження у зв`язку із смертю обвинуваченого ОСОБА_4 .
Заслухавши думку прокурора та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Копією свідоцтва про смерть, виданого 25.03.2020 року виконавчим комітетом Даничівської сільської ради Корецького району Рівненської області стверджується, що обвинувачений ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно п.2 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами п. 4-8 ч.1 або ч.2 ст. 284 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.
Згідно ч.7 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 помер і ніхто не ставить питання про його реабілітацію, суд вважає за необхідне кримінальне провадження відносно нього закрити на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст.ст.314,284,369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № №0000846 від 22 серпня 2019 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України закрити на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з смертю обвинуваченого.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий: (підпис).

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1