Справа № 274/5992/20 Провадження № 1-кс/0274/1164/20
У Х В А Л А
14.09.2020 м. Бердичів
Слідча суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №000683 від 07.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

про арешт майна,

В С Т А Н О В И Л А:

Прокурор звернувся з вказаним клопотанням, у якому просить накласти арешт на легковий автомобіль марки «Honda Accord» червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_4 , а користувачем вказаного автомобіля являється ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання прокурор вказав, що в провадженні слідчого відділення Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР за №000683 від 07.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

У ході проведення досудового розслідування установлено, що 06.09.2020 близько 20 год. 50 хв., поряд з пивним магазином "Бервіль", що по вул. Житомирській м. Бердичів, невідома особа, застосувавши до ОСОБА_5 насильство, що не є небезпечним для його життя та здоров`я, відкрито заволоділа автомобілем марки "Honda Accord 4і", чим спричинили матеріальної шкоди потерпілому на суму 75 000 грн.

У ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження в ході проведення огляду місця події від 07.09.2020 було оглянуто ділянку землі, яка розташована неподалік від закладу «Мірабелла» та автомобільною стоянкою «Garage O» в с. Осиково, Бердичівського р-ну, Житомирської області. Під час вказаного огляду було виявлено та вилучено легковий автомобіль марки «Honda Accord» червоного кольору д.н.з., НОМЕР_1 , який опечатаний та вилучений до Бердичівського ВП.

Необхідність накладення арешту на майно прокурором обґрунтовано необхідністю збереження речових доказів та проведення ряду слідчих дій та експертиз.

Прокурор, володілець у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду клопотання їм повідомлялось.

Їх неявка, відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання, з огляду на зміст клопотання та доданих доказів. Прокурор спрямував заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється відповідно до ч.4 ст.107 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі і арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

За положеннями ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до витягу з ЄРДР №000683 від 07.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України 06.09.2020 близько 20 год. 50 хв., поряд з пивним магазином "Бервіль", що по вул. Житомирській м. Бердичів, невідома особа, застосувавши до ОСОБА_5 насильство, що не є небезпечним для його життя та здоров`я, відкрито заволоділа автомобілем марки "Honda Accord 4і", чим спричинили матеріальної шкоди потерпілому на суму 75 000 грн.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_2 , автомобіль марки «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 .

З протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 від 07.09.2020 вбачається, що він є володільцем автомобіля марки «Honda Accord» червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

До клопотання долучено копію постанови слідчого про визнання автомобіля марки «Honda Accord» червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

З протоколу огляду місця події від 07.09.2020 вбачається, що 07.09.2020 було проведено огляд автомобіля марки «Honda Accord» червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , і з нього вилучені всі слідові докази та автомобіль вилучено до Бердичівського ВП.

Клопотання не містить відомостей які слідчі дії з автомобілем у рамках даного кримінального провадження мають бути проведені та які експертизи планується призначати.

Зазначаючи про необхідність накладення арешту з метою збереження речового доказу, прокурор не зазначив які дії з автомобілем може вчинити володілець транспортного засобу, як потерпілий у даному кримінальному провадженні, з метою його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Прокурор в порушення вимог ч.1 ст. 170 КПК України не довів ризики, які свідчили б про необхідність арешту майна.

Аналізуючи положення ст.171 КПК України, слідча суддя зазначає, що необхідність такого виду обтяження щодо майна, як арешт, пов`язана із наявністю альтернативних видів збереження майна, які не пов`язані з його арештом.

Такі види зазначені в параграфі 4, Глави 4 КПК України.

При цьому в будь-якому випадку згідно ст.100 КПК України, речовий доказ повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, в тому числі, доказаності необхідності арешту майна.

Відповідно до пунктів 5, 6 частини другої статті 173 Кримінального процесуального кодексу України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оскільки прокурор не довів, що накладення арешту на автомобіль марки «Honda Accord» червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , вилученого у потерпілого, у даному кримінальному провадженні є необхідним та що втручання у права особи на вільне володіння майном є пропорційним досягненню мети дієвості цього провадження, слідча суддя у задоволенні клопотання відмовляє як безпідставного.

На підставі викладеного і керуючись 98, 167, 168, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

У задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження №000683 від 07.09.2020, про накладення арешту на легковий автомобіль марки «Honda Accord» червоного кольору д.н.з., НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_4 а користувачем вказаного автомобіля являється ОСОБА_5 , відмовити.

Відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі тимчасово вилученого майна.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Житомирського апеляційного суду.

Слідча суддя ОСОБА_1