Справа № 487/2334/19
Провадження № 1-в/487/120/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_3 щодо визначення порядку застосування покарання при наявності декількох вироків відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, українця, громадянина України, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , засудженого вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.12.2019 за ч. 2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 4 місяці,

ВСТАНОВИВ:
Начальник Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням про визначення порядку застосування покарання при наявності декількох вироків відносно ОСОБА_4 .

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, надав до сдууд заяву з проханням розглядати клопотання без присутності представників уповноваженого органу з питань пробації.

Прокурор ОСОБА_5 до судового засідання н з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглядати клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Вивчивши клопотання органу пробації, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з п. 2. ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання пов`язаного з виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої ст. 57, частини першої ст. 58, частини першої ст.62 КК України), 11, 13 частини першої ст. 537 цього Кодексу.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно п.25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК ( 2341-14 ).

Як встановлено в ході судового розгляду, вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 13.10.2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком на 3 роки.

Разом з тим, вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.12.2019 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці.

При цьому, при ухваленні останнього вироку суду від 26.12.2019 не було враховано при призначенні покарання вирок від 13.10.2017, який на той час набрав законної сили.

Разом з тим, суд звертає увагу на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, яке він дав в п.12 Постанови № 11 від 21.12.1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з тлумачення якого слідує, що не підлягають розгляду в цьому порядку, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову, а тому визначити покарання за сукупністю вказаних вироків можливо лише за результатами нового судового розгляду та винесення нового вироку.

Суд зазначає, що застосування в даному випадку до ОСОБА_4 вимог ст. 71 КК України може погіршити становище засудженого, що на стадії виконання вироку суду є неприпустимим.

Заслухавши думку прокурора, представника сектору пробації, суд вважає за необхідне роз`яснити, що вказані вироки суду відносно засудженого ОСОБА_4 слід виконувати самостійно.

На підставівикладеного,керуючись ст.ст.71,535,537,539КПК України,суд,-

УХВАЛИВ :
Заводському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області кожний з вироків стосовно ОСОБА_4 , а саме: вирок Заводського районного суду м.Миколаєва від 13.10.2017, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки. ч.1 ст.185 КК України до 240 годин громадських робіт та вирок Заводського районного суду м.Миколаєва від 26.12.2019 за ч. 2 ст. 185 КК України яким ОСОБА_4 засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці - виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом семи днів з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1