СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1696/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засіданні ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0001042, внесеного 20.10.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працює, з середньою спеціальною освітою, пільг та утриманців не має, раніше судимий вироком Святошинського районного суду м. Києва від 26.01.2015 за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження

встановив:
ОСОБА_3 , 18.10.2020, близько 20 год. 30 хв., перебуваючи в торгівельному залі магазину "Фора", який розташований за адресою: м. Київ, бул. Кольцова, 24, вирішив повторно таємно викрасти чуже майно. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 знаходячись в торговому залі, де впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно таємно викрав з прилавку чуже майно, яке належить ТОВ "Фора", а саме: дві пляшки віскі "Jim Beam Honey", вартістю 867 грн. 32 коп. (без ПДВ) кожна, а всього на загальну суму 1734 грн. 64 коп. (без ПДВ). Після чого, сховавши викрадене майно під куртку, в яку був одягнений та не розрахувавшись на касі за даний товар, ОСОБА_3 з викраденим майном залишив приміщення магазину. В подальшому, ОСОБА_3 залишивши приміщення магазину із викраденим майном, розпорядився ним на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав, у вчиненому щиро каявся. Пояснив, що дійсно за обставин, встановлених в мотивувальній частині вироку, він 18.10.2020, близько 20 год. 30 хв., перебуваючи в торгівельному залі магазину "Фора", який розташований за адресою: м. Київ, бул. Кольцова, 24, викрав дві пляшки віскі. Після чого, сховавши викрадене під куртку, в яку був одягнений та залишив приміщення магазину.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні повторного таємного викрадення чужого майна на загальну суму 1734 грн. 64 коп. доведена повністю. Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшуює покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, те, що тяжких наслідків не настало, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі.

Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який працює, але неофіційно, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання за місцем реєстрації у м. Києві, не одружений, пільг та утриманців не має.

З огляду на викладене, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами є призначення покарання у виді обмеження волі в межах, передбачених для даного виду покарання, не вбачаючи підстав для призначення іншого виду чи розміру покарання.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, характеру злочинного діяння та фактичних обставин справи, а також те, що вчинене діяння має одну кваліфікуючу ознаку, відсутності спричинення тяжких наслідків, з огляду на особу винного, наявності по справі обставини, що пом`якшує покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, приймаючі до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, який обіцяв в судовому засіданні не допускати в подальшому протиправної поведінки, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання і тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.

Вирішуючи питання про цивільний позов представника потерпілого ТОВ "Фора" суд виходить з наступного. Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже цивільний позов представника потерпілого ТОВ "Фора" на загальну суму 1734 гривень 64 копійки матеріальної шкоди та проти яких не заперечує обвинувачений ОСОБА_3 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 26 січня 2015 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виконувати окремо.

Цивільний позов представника потерпілого ТОВ "Фора" - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ "Фора" у відшкодування матеріальної шкоди 1734 грн. 64 коп.
Речові докази по справі: DVD-R диск "Patron" з записами подій від 18.10.2020 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1