У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.09.2020 Справа №607/15695/20

провадження № 1кс/607/6730/2020

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , в залі суду у м. Тернополі, розглянувши клопотання старшого слідчого криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області, українця, громадянина України, розлученого, дітей на утриманні немає, зі слів проживаючого АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий криміналіст СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000202 від 4 серпня 2020 рокузвернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 13 липня 2018 року близько 15 години, у ОСОБА_4 , який перебував в житловому будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли раптово під час спільного вживання алкогольних напоїв, в ході словесного конфлікту із ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, спрямований на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті останньому.
Реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в житловому будинку АДРЕСА_2 близько 15 години 13 липня 2018 року, умисно наніс кілька ударів сокирою по голові ОСОБА_7 , чим заподіяв смерть останньому.
Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок відкритого перелому кісток черепа із частковим руйнуванням речовини головного мозку та його оболонок.
Між заподіянням потерпілому ушкоджень ділянки голови і настанням смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.
14 липня 2018 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та останньому 15 липня 2018 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів, у ньому наведених та просив його задовольнити. Вважає, що лише винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 .
Захисник ОСОБА_5 заперечив з приводу задоволення клопотання та зазначив, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення є лише припущеннями, просив із врахуванням того, що на підозрюваному виявлені тілесні ушкодження, забезпечити невідкладне проведення судового медичного обстеження ОСОБА_4 на предмет ознак психічних розладів та осудності.
Підозрюваний ОСОБА_4 заперечив з приводу клопотання та підтримав думку свого захисника.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши клопотання, додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

На думку слідчого судді ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання слідчим та прокурором доказами, а саме:
-протоколом затримання від 14.07.2018;
-протоколом огляду місця події від 14.07.2018;
-висновком судово-медичної експерта №548;
-протоколом пред`явлення для впізнання;
-висновком судово-медичної експерта №190;
-висновком судово-медичної експерта №191;
-висновком судово-медичної експерта № 192;
-висновком судово-медичної експерта №511;
-висновком судово-медичної експерта №514;
-висновком судово-медичної експерта №188.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Згідно з положенням ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, наведені слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та доведені прокурором в судовому засіданні.
Ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.
Існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що ОСОБА_8 може незаконно впливати на зазначених осіб, може схиляти їх до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до практики Європейського суду, особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу (рішення у справі «Летельє проти Франції»).

Наявність ризиків відповідають позиції вказаного суду, який у тому ж рішенні (п.39) визнав, що при оцінці ризику перешкоджання правосуддю реальна небезпека чинення тиску на свідків може бути на початку справи, і лише з часом зменшується та зникає зовсім.

Вище викладене свідчить про те, що на даний час існують ризики того, що ОСОБА_8 перебуваючи на волі не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та матиме можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування кримінального провадження.

Поряд з цим, приймаючи до уваги те, що наявний Висновок судово-психіатричного експерта №353 від 02.07.2020р., який наданий складом комісії Комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради, згідно якого встановлено, що ОСОБА_4 в момент скоєння інкримінованих йому кримінальних правопорушень виявляв параноїдну шизофренію в стані ремісії, обтяжену психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, через що не в повній мірі міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; ОСОБА_4 в момент сконання інкримінованих йому кримінальних правопорушень перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим станом; У зв`язку з наявністю у нього параноїчної шизофренії в стані ремісії, обтяженої психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, він не міг повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; На теперішній час ОСОБА_4 виявляє параноїдну шизофренію в стані ремісії, обтяжену психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, він може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на теперішній час; ОСОБА_9 на даний час у тимчасовому хворобливому стані не знаходиться, може віддавати звіт своїм діям та керувати ними; ОСОБА_4 у даний час не є небезпечним для себе та оточуючих; ОСОБА_4 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує, потребує нагляду лікаря-психіатра за місцем його перебування, слідчий суддя не вбачає підстав для організації проведення невідкладного судового медичного обстеження ОСОБА_4 та вважає, що на даний час відсутні відомості, які б вказували на неможливість утримування ОСОБА_8 під вартою.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, характер вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного ОСОБА_4 , який в силу ст.89 КК України вважається раніше не судимим, репутацію та міцність соціальних зв`язків останнього, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе попередити ризики, визначені у ст.177 КПК України, а тому вважає за необхідне обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід в виді тримання під вартою з 00.01 год. 01.10.2020 року, приймаючи до уваги, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 03.08.2020року закрито кримінальне провадження №0000386 від 14.07.2018р. щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 та продовжено раніше обраний запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді поміщення останнього до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме в Буданівську обласну психоневрологічну лікарню до 00 год. 00 хв. 01 жовтня 2020 року.
Беручи до уваги усе вищевикладене, клопотання старшого слідчого криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , слід задовольнити, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, при цьому відмовивши у задоволенні клопотання захисника, погодженого підозрюваним, про відмову в клопотанні про застосування запобіжного заходу тримання під вартою та невідкладне проведення судового медичного обстеження ОСОБА_4 .
З врахуванням п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не вбачає підстав визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід в виді тримання під вартою з 00.01 год. 01.10.2020 року .

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає до негайного виконання після оголошення, строк дії ухвали закінчується 23.59 год. 09.11.2020 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 .

В задоволенні клопотання захисника, погодженого підозрюваним, про невідкладне проведення судового медичного обстеження ОСОБА_4 відмовити.

Копію ували вручити підозрюваному негайно після оголошення.

Ухвала в частині обрання міри запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1