Справа№751/6183/20
Провадження №1-в/751/316/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2020 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю:

засудженої ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові, в режимі відео конференції, клопотання засудженої ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність,

ВСТАНОВИВ :

Засуджена ОСОБА_3 зщвернулася до суду із клопотанням про приведення у відповідність вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.12.2018 року у зв`язку із змінами до КПК України та застосування ст. 74 КК України.

У судовому засіданні засуджена підтримала клопотання про приведення вироку у відповідність у зв`язку із змінами до КПК України.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання, зазначила про відсутність підстав для приведення вироку стосовно засудженої ОСОБА_3 у відповідність вимогам ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Представник державної установи «Чернігівська виправна колонія» не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, матеріали особової справи № 13-Д-19, суд дійшов до наступного висновку.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.12.2018 року затверджено угоду про визнання винуватості та визнано ОСОБА_3 винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено їй призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. Згідно ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.03.2013 року і остаточно до відбуття ОСОБА_3 визначено покарання 2 роки 1 місяць позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахується з моменту затримання 28.01.2019 року.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.12.2018 року набрав законної сили 04.01.2019 року (а.ос.справи 16).

01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ (надалі по тексту ЗУ № 2617-VІІІ 22.11.2018), яким до частин 1 та 2 статті 309 КК України внесено зміни, згідно з якими:

- незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту - караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років (ч. 1 ст. 309 КК України);

- ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років (ч. 2 ст. 309 КК України).

Частиною 2 статті 309 КК України в редакції, чинній до 01.07.2020, встановлювалась кримінальна відповідальність за дії, передбачені частиною першої даної статті, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.

Таким чином, з 01.07.2020 частиною 2 статті 309 КК України було скасовано кримінальну протиправність діяння, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України в частині такої кваліфікуючої ознаки як вчинення дій "особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу", але в ч. 2 ст. 309 КК України залишилися така кваліфікуюча ознака, за якою ОСОБА_3 було засуджено, як вчинення дій, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України .

Відповідно до вимог п.13 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

За приписами ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

З системного аналізу положень ст.. 74 КК України в сукупності з вимогами ст. 537 КПК України вбачається, що приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року в частині призначеного покарання можливе виключно за поданням органу, який таке покарання виконує та за умови фактичного відбування засудженим призначеного йому покарання.

Натомість, ОСОБА_3 покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.12.2018 року було призначено за ч. 2 ст. 309 КК України на строк 2 роки позбавлення волі, що не перевищує максимальну міру покарання, встановлену санкцією Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року і даним Законом не було скасовано кримінальну протиправність діяння, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України в частині кваліфікуючої ознаки як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах.

Таким чином суд дійшов висновку про відсутність передбачених ст. 74 КК України підстав для зниження призначеного засудженій покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону або пом`якшення призначеного покарання.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженої.

Керуючись статтею 74 КК України, статтями 369-372, 376, 395, 537-539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність відмовити.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення, прокурор, засуджена вправі подати апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду, через Новозаводський районний суд міста Чернігова.

Повний текст ухвали оголошено 30 вересня 2020 року о 14 год 00 хв.

Суддя ОСОБА_1