Дата документу 01.10.2020 Справа № 316/931/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/1667/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 316/931/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч.3 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 вересня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Велика Білозерка Запорізької області, громадянина України, українця, має середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263, ч.4 ст.296, ч.1 ст.345 КК України.

Згідно з ухвалою, захисник обвинуваченого звернувся з клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою відносно ОСОБА_7 на домашній арешт в обґрунтування якого зазначав, зо ризики та обставини визначені ст.ст. 177, 178 КПК України істотно зменшилися, обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання, у нього на утриманні перебувають мати пенсіонерка та малолітня донька, він є членом Громадської організації «Єдність людей», яка його позитивно характеризує, переховуватися від суду не має намірів.
Суд першої інстанції перевіривши матеріли провадження та заслухавши думку учасників процесу прийшов до висновків, що клопотання захисника не підлягає задоволенню.
Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні двох тяжких злочинів, за які у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення віолі на строк до 7 років. Характер інкримінованих йому злочинів безперечно характеризується наявністю справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Крім того, в даному кримінальному проваджені судом ще не допитаний жодний свідок та потерпілий. Сукупність вказаний обставин обґрунтовано вказує на існування ризиків того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду з метою уникнення покарання за вчинене та незаконно впливати на потерпілих і свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Суд першої інстанції вважає, що наявність місця реєстрації, родини у обвинуваченого, позитивної характеристики громадської організації, не спростовують доводів прокурора про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та не є гарантією виконання ним своїх процесуальних обов`язків та запобіганню спробам переховуватися від суду, з метою уникнення за скоєне.

В апеляційній скарзі захисник вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню через істотні порушення положень КПК України.
Захисник зазначає, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 знаходиться у суді та останній тримається під вартою з січня 2020 року, станом на вересень 2020 року відбулося тільки підготовче судове засідання.
Сторона обвинувачення не може забезпечити явку до суду потерпілого та свідка.
Крім того, потерпілий ОСОБА_9 , не вважає себе потерпілим, надав суду про це заяву та зазначив, що йому не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Посилання суду на те, що обвинувачений може переховуватися від суду є недоведеним, сторона обвинувачення не надала доказів, які підтверджуються наявність такого ризику.
Крім того, суд першої інстанції не надав належної оцінки особі обвинуваченого та наявності у останнього позитивної характеристик від громадської організації.
Просить апеляційний суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвали нову, якою застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, домашній арешт з 19:00 годині до 07:00 години.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні; прокурора, який заперечував доводи апеляційної скарги захисника; дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У відповідності з вимогами ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності з вимогами ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
На переконання апеляційного суду суд першої інстанції, вирішуючи питання про недоцільність зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на домашній арешт, дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Вирішуючи питання щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування процесуальних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які на даний час не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, навіть з урахуванням тривалості розгляду кримінального провадження судом першої інстанції.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу на інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення даного клопотання питання.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Посилання обвинуваченого на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, є безпідставними, були перевірені судом першої інстанції та спростовані в оскаржуваній ухвалі.
Відмовляючи в задоволенні клопотання обвинуваченого, суд першої інстанції, відповідно до ст.178 КПК України, врахував тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, та відповідно наявність, передбаченого ст.177 КПК України ризику можливого переховування від суду, впливу на потерпілих та свідків, а тому дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.

Доводи захисника, про те, що свідки не з`являються до суду, не впливає на наявність чи відсутність обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Всі викладені захисником обвинуваченого апеляційні доводи були об`єктом дослідження судом при ухваленні рішення та їм надана належна оцінка, жодних інших обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказані в апеляційній скарзі доводи не тягнуть за собою підстав для скасування ухвали суду.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали суду, при апеляційному розгляді також не встановлено.

За наведених обставин, підстав для скасування ухвали суду, колегія суддів не вбачає.

З огляду на зазначене та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17.09.2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, щодо ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3