Справа № 761/8285/20
Провадження № 1-кс/761/5378/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).

На обґрунтування скарги заявники зазначають, що до Державного бюро розслідувань 04.02.2020 було направлено зв`язку заяву про вчинення кримінального правопорушення, однак уповноважені особи не внесли відомості до ЄРДР у відповідності до вимог ст.214 КПК України.

Також зазначає, що вказану заяву було направлено за належністю до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, що підтверджується листом начальника другого слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_5

У зв`язку з цим заявники просять зобов`язати уповноважену службову особу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань внести відомості за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 04.02.2020 про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

В судовому засіданні в режимі відео конференції заявник ОСОБА_3 підтримала заявлені вимоги, просила задовольнити скаргу з наведених у ній підстав. Зазначила що викладені в заяві обставини вказують на вчинення кримінального правопорушення суддею Львівського апеляційного суду ОСОБА_6 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду скарги повідомлений належним чином, що у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши доводи заявника ОСОБА_3 , дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, дійшов висновку про таке.

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.303 КПК України заявником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, зокрема, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Скарга на зазначену бездіяльність згідно з ч.1 ст.304 КПК подається протягом десяти днів з моменту бездіяльності.
З матеріалів скарги вбачається, що заявники отримали відповідь Державного бюро розслідувань щодо стану розгляду заяви від 04.02.2020 про кримінальне правопорушення лише 06.03.2020 та в наступному звернулись до суду зі скаргою, таким чином встановлено, що заявники у визначені законом строки звернулись до слідчого судді зі скаргою. Інше протилежної стороною не доведено.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Звертаючись зі скаргою заявник зазначає, що 04.02.2020 до Державного бюро розслідувань було направлено заяву про злочин.

З наданих у розпорядження слідчого судді матеріалів вбачається, що на думку заявників має місце вчинення кримінального правопорушення суддею Львівського апеляційного суду ОСОБА_6 під час здійснення своїх повноважень.

Разом з тим, з викладених заявником обставини не вбачається наявність відомостей про конкретні обставини вчинення, як вважає заявник, злочинів, при цьому заява фактично зводиться до незгоди з прийнятими суддею рішеннями.

Така незгода, на переконання слідчого судді, не може бути обставиною, яка свідчить про вчинення кримінального правопорушення, а в матеріалах скарги відсутні дані, які б достовірно свідчили про наявність події злочину відповідно до ст. 11 КК України.

Відповідно до положень ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Постановою пленуму Верховного суду України від 13.06.2007 №8 «Про незалежність судової влади», зокрема пунктом 11 визначено, що втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі (прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв`язку з її розглядом тощо) з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи невчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання.

Як зазначено в преамбулі вищезгаданої постанови, гарантіями незалежності суддів, зокрема, є недопустимість втручання у здійснення правосуддя, впливу на суд або суддів у будь-який спосіб, неповаги до суду та встановлення відповідальності за такі діяння.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Таким чином, незгода особи з прийнятим судовим рішенням не може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, як зазначає заявник, а звернення із такою заявою до правоохоронних органів може свідчити про втручання у діяльність суддів, що є недопустимим.

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає доводи заявників необґрунтованими, а в матеріалах скарги відсутні дані, які б достовірно свідчили про наявність події злочину в розумінні положень ст. 11 КК України.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення скарги не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 строк на звернення до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого.

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 04.02.2020.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 29.09.2020

Слідчий суддя