Провадження № 1-кс/461/8348/20
УХВАЛА

Іменем України

23.12.2020 м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
з участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2
особи, яка заявила клопотання ОСОБА_3
представника особи, яка заявила клопотання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просить скасувати арешт накладений на мобільний телефон Samsung Galaxy S20+ G985F IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .
В обгрунтування поданого клопотання покликається на те, що під час обшуку у квартирі де проживає він, його дружина та дитина, працівниками поліції не встановлено законного власника вищевказаного мобільного телефону, хоча ОСОБА_3 представляв відповідні документи. Відповідно до ухвали про накладення арешту на телефон зазначено, що вказане майно має суттєве значення для проведення досудового розслідування. Однак жодним чином не пояснює чому саме суттєве значення має телефон, який було куплено в 2020 році. А протиправні дії групи осіб були розпочаті ще в 2019 році. Крім цього в даному телефоні відсутня будь-яка інформація щодо можливого вчинення злочину, оскільки цей телефон є власністю особи, яка жодного разу не викликалася до слідчого на допит. Немає конкретних відомостей про те, що цей телефон справді має суттєве значення для проведення досудового розслідування та можу бути використаний як доказ вчиненого кримінального правопорушення.
Представник особи, яка заявила клопотання у судовому засіданні клопотання підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у ньому. Просив суд клопотання задоволити.
Слідчий в судове засідання не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.
Заслухавши пояснення представника особи, яка заявила клопотання, вивчивши матеріали клопотання та клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 11.11.2020 р. накладено арешт на майно, зокрема на мобільний телефон Samsung Galaxy S20+ G985F IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).
Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Мотивами постановлення вказаної ухвали зазначено, що збереження вказаного майна має важливе значення для кримінального провадження, майно, на яке просить накласти арешт слідчий, відповідає критеріям, визначеним у ст.170 КПК України, оскільки прямо стосується предмету доказування у вказаному кримінальному провадженні та забезпечить збереження речових доказів.
Постановою слідчого вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Таким чином, правовою підставою для накладення арешту на зазначене майно було збереження речових доказів, в тому числі з метою проведення ряду слідчих дій та встановлення обставин кримінального провадження.
Водночас, заявником до поданого клопотання не долучено жодного доказу, який б підтверджував проведення з арештованим майном необхідних слідчих дій та можливість подальшого використання майна без його пошкодження. Крім того, клопотання не містить належних доказів того, що на даний момент відпали обставини які стали підставою для накладення арешту на майно.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що арешт накладено обґрунтовано, заявником не доведено, що в межах кримінального провадження проведено всі необхідні слідчі дії, в тому числі з метою виконання яких накладався арешт, слідчий суддя не вбачає правових підстав для скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11.11.2020 року на даному етапі досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1