Справа № 396/710/17
Номер провадження 1-кп/404/125/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький кримінальне провадження № 0001114 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, непрацюючого, неодруженого, на утримані неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в останнє:

10.10.2012 року Олександрійським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 та ч. 1 ст. 263 КК України, до шести років позбавлення волі, звільнений 02.12.2016 року по відбуттю строку покарання, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена,

06.12.2019 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі,

25.02.2020 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 162 та ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 та ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України,

та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Олексіївка, Бобринецького району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня (6 класів), непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не маючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, в останнє - 26.03.2012 року Кіровським районним судом, Кіровоградської області за ч. 2 ст. 186 КК України до п`яти років позбавлення волі, звільненого 16.09.2016 року по відбуттю строку покарання, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 355 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ :
22.12.2016 о 19.20 ОСОБА_6 , 1988 р.н., за попередньою змовою з ОСОБА_5 , 1981 р.н., прибув на перехрестя вул. Центральна (Кірова) та вул. Покровська (Дзержинського) в с. Рівному, Новоукраїнського району з метою примушування ОСОБА_10 до виконання цивільно-правових зобов`язань перед ОСОБА_11 , а саме до розрахунку за отримані послуги з транспортних перевезень, що поєднане з насильством, небезпечним для життя в момент заподіяння та таким, що завдасть тяжких наслідків.

З метою вчинення вказаного злочину, ОСОБА_6 завчасно приготував невстановлений слідством предмет з обмеженою контактуючою поверхнею та помістив його в пакет білого кольору, не повідомивши про це ОСОБА_5 .

В зазначеному місці та часові, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_5 , за відсутності ОСОБА_11 та не володіючи точною інформацією про розмір невиконаних цивільно-правових зобов`язань, погрожуючи застосувати фізичну силу, примушував ОСОБА_10 повернути грошові кошти у розмірі 6000 грн.

В ході примушування ОСОБА_5 наніс один удар кулаком лівої руки в область обличчя ОСОБА_10 , від вказаного удару ОСОБА_10 втратив рівновагу та впав навколішки на землю.

В цей час ОСОБА_6 , маючи умисел на примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, яке поєднане з насильством, небезпечним для життя в момент заподіяння та таким, що завдасть тяжких наслідків ОСОБА_10 , користуючись тим, що останній перебуває навколішки, наніс три удари по голові невстановленим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, який знаходився в пакеті білого кольору у руках ОСОБА_6 та раніше був приготовлений останнім для вчинення злочину.

Відповідно до висновку експерта № 28 від 21.04.2017 ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку легкого ступеня трьох забитих ран волосистої частини голови, три втиснених багатоуламкових переломів тім`яних кісток з травматичним шоком II ступеня, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що були небезпечні для життя в момент їх спричинення, та тілесні ушкодження у вигляді забитої рани верхньої губи, забою м`яких тканин носа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Вказані тілесні ушкодження утворилися внаслідок травматичного контакту з тупим (ми) предметом (ами) з обмеженою контактуючою поверхнею, в ушкодженнях відобразились загальні ознаки тупих предметів, індивідуальні ознаки в ушкодженнях не відобразились. Виявлені тілесні ушкодження утворились внаслідок не менш чотирьох травматичних впливів.

Продовжуючи, вчиняти дії, спрямовані на примушування ОСОБА_10 до виконання цивільно-правових зобов`язань перед ОСОБА_11 , а саме отримання розрахунку у вигляді грошових коштів за отримані послуги з перевезення, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_5 доставили ОСОБА_10 на автомобілі ВАЗ 2105 бежевого кольору, який належить ОСОБА_12 , до місця його проживання по АДРЕСА_3 . Перебуваючи біля вказаного житлового будинку, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_5 продовжував словесно примушувати ОСОБА_10 до виконання цивільно-правових зобов`язань перед ОСОБА_11 , при цьому погрожуючи фізичною розправою.

В результаті вчинення таких дій ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_5 , отримали на прохання сина від матері ОСОБА_10 - ОСОБА_13 кошти в розмірі 100 доларів США та 2500 грн.

Не володіючи точною інформацією про загальну суму невиконаних перед ОСОБА_11 цивільно-правових зобов`язань, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_6 , не зважаючи на прохання ОСОБА_10 про припинення протиправних дій, продовжили примушувати останнього до виконання цивільно-правових зобов`язань, а саме до розрахунку за отримані послуги з транспортних перевезень та отримали від матері ОСОБА_10 - ОСОБА_13 , додатково грошові кошти на загальну суму 1800 грн.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, яке вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 355 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, яке поєднане з насильством, небезпечним для життя та таким, що завдало тяжких наслідків потерпілому, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 355 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального йому правопорушення визнав повністю та показав суду, що 22.12.2016 р. він із таксистом ОСОБА_11 поїхали в с.Ріне, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, щоб забрати гроші у ОСОБА_10 за те що він за місяць до цього, користувався таксі яким керував ОСОБА_11 та не розрахувався. З ними також поїхав ОСОБА_6 так як хотів залишитись у дівчини, що мешкала у тому селі, купив при цьому пляшку шампанського. По дорозі, вони із ОСОБА_6 розмовляли та домовлялись лише про те, що заберемо гроші у ОСОБА_10 , його борг перед таксистом, про те, що вони будуть його бити розмови не було.

Спочатку вони приїхали в смт.Новомиргород до ОСОБА_14 додому, який тоді теж їздив з ОСОБА_10 в таксі коли вони не розрахувались та втекли. Із ОСОБА_14 сварки не було, вони поспілкувались з ним та з його батьком, попили кофе та поїхали всі разом в с.Рівне, Шаповалови погодились їхати з ними на їх автомобілі. Він із ОСОБА_6 поїхали в автомобілі Шаповалових ВАЗ-2105 так як в автомобілі ОСОБА_11 пробилось колесо і він залишився його накачати.

В с.Рівне вони приїхали близько 19.20 год., ОСОБА_11 приїхав трохи пізніше. По телефону домовились із ОСОБА_10 зустрітись біля супермаркету «Копілка». Почекали трохи біля супермаркету, коли прийшов ОСОБА_10 він із ОСОБА_6 та ОСОБА_14 вийшовши з машини підійшли до нього та стали вимагати від нього повернення грошей у сумі 6000 грн., з яких 4000 грн. за послуги таксі та 2000 грн., які ОСОБА_10 викрав в нього з карману куртки, тоді як вони їздили на таксі та не розрахувались, він теж тоді їздив з ОСОБА_11 . В розмові, коли він та ОСОБА_6 потребували вказані гроші у ОСОБА_10 , як повернення боргу, той став вести себе некоректно, став грубити ОСОБА_6 , між ними виникла словесна суперечка, сварка, погрози один одному, під час сварки ОСОБА_6 наблизився до ОСОБА_10 , той відходячи назад перечепившись присів на коліно і ОСОБА_6 наніс йому по голові кілька ударів (два чи три не пам`ятаю) пляшкою шампанського завернутою в поліетиленовий пакет. Він став відтягувати ОСОБА_6 від ОСОБА_10 , щоб той більше його не бив. ОСОБА_10 сказав, що віддасть гроші, які заборгував тільки треба поїхати до нього додому. Вони знову сіли в автомобіль Шаповалових, туди ж і посадили ОСОБА_10 та в п`ятьох поїхали додому до ОСОБА_10 за ними поїхав ОСОБА_11 на його автомобілі.

Коли приїхали до ОСОБА_10 , з двору вийшли його мати та батько, яким вони пояснили, що їх син винен гроші. Батьки сказали, що віддадуть, та стали телефонувати якомусь знайомому бо вдома грошей не було, той сказав, що позичить. Потім вони всі і мати ОСОБА_10 поїхали в село та зустрілись з якимось чоловіком, який дав таксисту ОСОБА_11 100 доларів США та 2500 грн. Потім мати ОСОБА_10 в банкоматі зняла ще 800 грн. та віддала також ОСОБА_11 . Після чого, на прохання матері ОСОБА_10 , вони відвезли її та самого ОСОБА_10 до них додому де і залишили їх, а самі поїхали в місто Кіровоград.

У вчиненому щиро кається, повністю визнає усі обставини злочину, вказані в його обвинуваченні, просить суворо не карати.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні в інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та надав суду пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_5 . Крім того, зазначив, що в спільний умисел не входило спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.

У вчиненому щиро кається, повністю визнає усі обставини злочину, вказані в його обвинуваченні, просить суворо не карати.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України та обвинуваченим ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбачених ч. 3 ст. 355 КК України, їх вина у інкримінованих ним злочинах повністю підтверджується зібраними по справі та перевіреними у судовому засіданні доказами:

- показами, допитаного в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку потерпілого ОСОБА_10 , як пояснив суду, що в грудні 2016 року він разом з ОСОБА_15 викликали таксі, однак скориставшись послугою перевезення, не змогли розрахуватись за неї. В таксі він сидів разом з ОСОБА_5 на задньому сидінні, а ОСОБА_15 на передньому поряд з водієм. У нього та ОСОБА_15 було з собою пиво. ОСОБА_5 був одягнений в куртку, яку не знімав. Зазначає, що від таксиста вони дійсно втекли, не розрахувавшись за послуги перевезення, однак жодних грошей з автомобілю він не брав. В подальшому в ході телефонної розмови з ОСОБА_5 , він обіцяв останньому, що протягом 3-х днів він поверне борг в сумі 3000 грн. при зустрічі. Однак, ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 приїхали до нього того ж дня та почали в нього вимагати 6000 грн. При зустрічі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 почали його одразу бити та кричати де гроші. Першим його ударив ОСОБА_5 , розбивши йому ніс, у зв`язку з чим він повернувся до останнього спиною та почав іти в іншу сторону, однак відчув удар в ключицю. Потім його почав бити молотком по голові ОСОБА_6 , нанісши йому при цьому 3-4 удари, в результаті, яких він присів до бордюру та потім вже не пам`ятає, що відбувалось. Знає, що його мама цього ж дня, позичила у когось гроші, які віддала ОСОБА_5 та ОСОБА_6

- допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , показав суду, що у 2016 році він працював водієм таксі «Альфатаксі», працював він на автомобілі «Рено Логан», жовтого кольору, який був обладнаний GPS-навігатором за допомогою якого диспетчер повністю контролювала рух автомобілю. 22.12.2016 року близько о 18 год. він отримав від диспетчера замовлення «Новогригорівка-Кропивницький Мала Виска». У зв`язку з тим, що час уже була темна пора доби, а дорога була довга, він попросив за для безпеки його знайомого ОСОБА_5 поїхати разом з ним на замовлення, на що останні погодився. Близько 19 год. вони приїхали до селищі Новогригорівка, де на них чекали двоє хлопців, які сіли до таксі та вони поїхали до м. Кропивницького. ОСОБА_15 сидів поряд з ним на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_10 разом з ОСОБА_5 сіли на заднє пасажирське сидіння. Приїхали до магазину «Копілка» в м. Кропивницькому, де ОСОБА_5 вирішив піти купити собі кави, у зв`язку з чим він дістав з кишені гроші, а саме 4 купюри по 500 грн. Купивши каву, вони поїздили по місту. Після чого, близько о 01 год. 30 хв. вони поїхали до ОСОБА_16 , куди приїхали близько о 03 год. ночі. У Малій Висці ОСОБА_10 пішов до кафе, а повернувшись, повідомив їм, що зараз вийде дівчина і вони розрахуються. Після ОСОБА_10 разом ОСОБА_15 втекли, при цьому не розрахувавшись за надані їм послуги перевезення. Таким чином заборгованість за надані послуги перевезення, згідно підрахунку диспетчера служби таксі, склала близько 1800 грн. з урахуванням часу очікування пасажирів. Після чого ОСОБА_5 сказав, що піде візьме собі в кафе каву. У зв`язку з чим пішов до автомобілю, де хотів в куртці, яка лежала на задньому пасажирському сидіння взяти гроші, однак їх там не виявилось. Після чого вони повернулись до м. Кропивницького, де він відвіз ОСОБА_5 додому, а сам поїхав ще трохи попрацювати. Вранці він побачив, що мобільний телефон ОСОБА_10 включений. В телефонній розмові ОСОБА_10 йому повідомив, щоб він приїхав до с. Рівне Новоукраїнського району, де останній з ним розрахується. Тому він поїхав до с. Рівного Новоукраїнського району, де біля магазину «Файномаркет» чекав на ОСОБА_10 протягом 3 годин, однак останній так і не прийшов, мобільний телефон у ОСОБА_10 був вимкнений. Після чого він повернувся до м. Кропивницький. В подальшому він зустрівся разом ОСОБА_5 , який запропонував йому знову поїхати до ОСОБА_10 , щоб забрати їх гроші. Взявши з собою ОСОБА_6 , який мав намір заїхати до його знайомої, яка також проживає в Новоукраїнському районі, вони поїхали за адресою за якою вони забирали ОСОБА_15 та ОСОБА_10 , а саме додому до ОСОБА_15 . ОСОБА_15 знаходився вдома, вони говорили, в ході чого ОСОБА_10 увімкнув мобільний телефон. ОСОБА_15 одразу зателефонував ОСОБА_10 та домовився з ним про зустріч. У зв`язку з чим вони попросили ОСОБА_15 проїхати разом з ними та показати дорогу. ОСОБА_12 дав ОСОБА_11 10 л бензину та сказав, що відвезе їх на своєму автомобілі «ВАЗ 2101». Тому ОСОБА_5 і ОСОБА_6 разом з ОСОБА_15 сіли до автомобілю ОСОБА_12 та поїхали до с. Рівного. Він на своєму автомобілі поїхав за ним, однак по дорозі він пробив колесо, у зв`язку з чим він відстав та на місце події приїхав пізніше. Приїхавши до магазину «Копілка», він побачив там натовп людей, бійки не було, а ОСОБА_5 відтягував за руку ОСОБА_6 , однак від кого саме він не бачив. Потім він запитав хто буде розраховуватись, у зв`язку з чим ОСОБА_15 повідомив, що він не буде, оскільки 2000 грн. він не брав, а ОСОБА_10 запропонував поїхати до його батьків, які повернуть гроші. В ході розмови він бачив у ОСОБА_10 кров на губах. Тому ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 та ОСОБА_10 сіли до одного автомобілю, а він поїхав за ним на його автомобілі. Коли приїхали додому до ОСОБА_10 , то вийшли його батьки, яким вони пояснили, що сталось, а саме, що ОСОБА_10 не розрахувався з ним за наданні йому послуги з перевезення. Після чого, ОСОБА_13 запропонувала проїхати до банкомату, де вона віддала йому 4000 грн. та 100 дол. США, які вона взяла у борг у родича. Він повернув 2000 грн. ОСОБА_5 , а 2000 грн. та 100 дол. США залишив собі. Крім того, зазначив, що в його присутності багажник ніхто не відчиняв та ОСОБА_10 ніхто не погрожував. Крім того, ОСОБА_13 сам сказав їм, щоб вони приїхали за грошима. Про нанесення ОСОБА_5 і ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_10 йому нічого не відомо. Також, зазначив, що про жодні спільні дії щодо вимагання грошей у ОСОБА_10 по дорозі ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не домовлялись.

- допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , показав суду, що 22.12.2016 року йому зателефонував ОСОБА_18 та попросив позичити йому 6000 грн., при цьому пояснив, що його син ОСОБА_10 не розрахувався за послуги таксі, у зв`язку з чим останнього сильно побили і якщо він не віддасть гроші його продовжать бити. Він повідомив, що може позичити лише 100 дол. США. та 2500 грн., оскільки більше у нього немає. У зв`язку з чим він приїхав до центру с. Рівне, де біля магазину «Копілка» віддав гроші таксисту на жовтому автомобілі, а саме 100 дол. США та 2500 грн. Разом з таксистом було ще двоє хлопців. Однак таксист повідомив йому, що необхідно 6000 грн. Він сказав, що завтра сам привизе до м. Кропивницького йому ще 1000 грн., однак таксист сказав, що необхідно зараз повернути всю суму. В цей час до них підійшла мама ОСОБА_10 ОСОБА_13 та сказала, що у неї на картці є ще трохи грошей, а тому запропонувала проїхати до банкомату, де вона зніме з рахунку 1000 грн. та віддасть їм. Тому вони проїхали банкомату, де ОСОБА_13 зняла гроші, віддала таксисту 1000 грн. та попросила відвезти їх додому. Потім вони поклали ОСОБА_10 до автомобілю та відвезли його додому, де ОСОБА_18 викликав карету швидкої медичної допомоги, оскільки ОСОБА_10 не міг самостійно пересуватись.

- допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , показала суду, що в її присутності гр. ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_5 і ОСОБА_6

- допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , показав суду, що в кінці 2016 року до нього приїхав ОСОБА_10 , який повідомив, що в нього є гроші, а тому він пропонує прогулятись разом. Після чого, ОСОБА_10 визвав таксі та вони поїхали до м. Кропивницького, а звідти до ОСОБА_16 . Він сидів на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_10 разом ОСОБА_5 сиділи на задньому сидінні в автомобілі. У с. Мала Виска ОСОБА_10 повідомив йому, що у нього якісь проблеми з карткою та немає грошів, щоб розраховуватись з таксистом, а тому необхідно тікати, що вони і зробили. Після чого прибігли до якогось будинку, де проживають знайомі ОСОБА_10 , де ОСОБА_10 ліг спати, а він пішов пішки до Кіровограда, звідки його вже на машині довезли додому до Новогригорівки. Через деякий час до нього додому приїхали таксист ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Вони поговорили, при цьому йому ніхто не погрожувала. В цей час увімкнувся телефон ОСОБА_10 , останній повідомив, що він вдома та вони домовились про зустріч. ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 попросили його поїхати з ними та показати їм дорогу до будинку, де проживає ОСОБА_10 . Його батько ОСОБА_12 сказав, що поїде з ними, тому він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 сіли до автомобілю його батька, а водій таксі на його автомобілю поїхав вслід за ними до с. Рівного. Приїхавши до с. Рівного, він зустрівся біля магазину «Копілка» з ОСОБА_10 , якого підвів до ОСОБА_5 , який запитав де їхні гроші, на що у відповідь ОСОБА_10 сказав, що все їм поверне. Однак ОСОБА_6 почав бити ОСОБА_10 по голові пакетом, нанісши йому приблизно 4-5 ударів, в результаті яких у ОСОБА_10 пішла кров. ОСОБА_5 намагався заспокоїти ОСОБА_6 . Його батько весь цей час сидів в автомобілі за рогом. По дорозі ОСОБА_11 від них відстав та приїхав вже пізніше. Все це тривало приблизно 5 хвилин. Потім вони забрали ОСОБА_10 та відвезли його на батьковій машині додому, де покликали його батьків. Біля двору ОСОБА_10 вже ніхто не бив, а він з батьком поїхали додому.

- допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , показав суду, що в грудні 2016 року, у вечірній час, до його сина ОСОБА_15 приїхав ОСОБА_10 , згодом вони визвали таксі та поїхали до м. Кіровограда. Наступного дня, він забрав ОСОБА_15 з м. Кіровограда. Через деякий час, до них додому, приїхали таксист ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . ОСОБА_15 пояснив йому, що він разом ОСОБА_10 не розрахувались із таксистом за надані ним послуги з перевезення. У ОСОБА_6 був з собою пакет, а у ОСОБА_5 милиця, оскільки він кульгав на одну ногу. Вони пройшли до літньої кухні, де запила у його сина ОСОБА_15 де його друг ОСОБА_10 . Він добровільно надав таксисту 10 л бензину. В цей час у ОСОБА_10 увімкнувся мобільний телефон та зателефонувавши, його син ОСОБА_15 домовився про зустріч з останнім. Тому він відвіз ОСОБА_15 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до магазину «Копілка», що розташований по вул. Центральна у с. Рівному Новоукраїнського району, де вони зустрілись з ОСОБА_10 , а він залишився чекати на них в машині. ОСОБА_11 їхав на своєму автомобілі за ними. Через 10 хв. прийшов ОСОБА_15 та сказав, що давай ОСОБА_10 відвеземо додому. ОСОБА_5 сів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_15 на заднє пасажирське сидіння. По дорозі він у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень не бачив, щоб останній кричав він не чув. Приїхавши вони висадили хлопців та поїхали з сином додому.

- допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , показала суду, що у вечорі 22.12.2016 року, вона перебувала вдома, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , коли їй зателефонували та повідомили, що її сина ОСОБА_10 побили біля магазину «Копілка», а потім посадили до машини та везуть в сторону їхнього дому. Потім вона вийшла на двір, в цей час до будинку під`їхало таксі, з якого витягнули її сина ОСОБА_10 та залишили на землі. Після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 сказали їй, що ОСОБА_10 заборгував їм гроші. При цьому ОСОБА_5 сказав, що сума боргу складає 6000 грн., а ОСОБА_6 , що 5000 грн. Вона повідомила ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що в неї є тільки 50 грн., більше в неї грошів немає, у зв`язку з чим вони їй сказали, що тоді вони заберуть ОСОБА_10 до м. Кропивницького, де його будуть тримати у підвали та бити, до тих пір, поки за нього не віддадуть всю суму боргу. При цьому ОСОБА_6 схопив ОСОБА_10 та потягнув до таксі, де відкрив багажне відділення автомобілю, щоб його покласти туди, однак тут втрутився таксист і в результаті ОСОБА_6 посадив ОСОБА_10 на заднє сидіння таксі. Вона намагалася домовитися з хлопцями, що вона як тільки отримає гроші, саме привезе гроші в м. Кропивницький та віддасть, однак вони казали, що залишать ОСОБА_10 , тільки якщо отримають гроші. Тому вони покликала її чоловіка ОСОБА_18 , який зателефонував знайомому та попросив позичити їм гроші, останній погодився та сказав, що привезе необхідну суму приблизно через 30 хв. після чого вони поїхали до магазину «Копілка», що по вул. Центральна в с. Рівному Новоукраїнського району, куди приїхав ОСОБА_17 , який привіз 100 дол. США та 2500 грн. та віддав їх таксисту. Однак не вистачало ще 800 грн. У зв`язку з чим вини під`їхали до банкомату та вона зняла з картки ще 1000 грн., 800 грн. з яких вона віддала в рахунок боргу, а за 200 грн. попросила довести її та сина ОСОБА_10 додому. Таксист ОСОБА_11 відмовився, тому їх привіз додому ОСОБА_12 , де її чоловік ОСОБА_18 викликав швидку медичну допомогу.

- допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , показала суду, що 22.12.2016 року вона перебувала на своєму робочому місці в магазині «Копілка», що розташований по вул. Центральна в с. Рівному Новоукраїнського району. Близько 19 год. 00 хв. зібравшись додому, вона вийшла з магазину, де почула, що з за кутка магазину, якісь крики та побачила, як двоє хлопців б`ють одного хлопця, який перечепившись через бордюр впав на землю, а потім піднявся. Тому вона повернулась до магазину, де покликала старшого зміни та охоронця.

- допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 , показав суду, що він був на своєму робочому місці біля вітрини в магазині «Копілка», що розташований по вул. Центральна в с. Рівному Новоукраїнського району, куди зайшла ОСОБА_20 та повідомили, що біля магазину бійка. У зв`язку з чим він та охоронець вишли в двох з магазину подивитись, що там сталось. Бійки на вулиці вони не бачили, побачили лише компанію хлопців, з 4-х осіб, які стояли та спілкувались та на їх питання, відповіли, що все добре. В ході чого один хлопець спіткнувся та впав на землю, але потім встав. Поряд з магазином також стояли два автомобілі, один з яких радянського виробництва, а інший таксі. З відеозапису камер спостереження магазину, він бачив, як один чоловік стоять на коліна, а другий б`є пакетом по голові. Ще один чоловік стояв в стороні. В автомобіль сідали всі добровільно. В подальшому на місці, де стояли хлопці він бачив сліди крові.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені злочину за ч. 2 ст. 355 КК України та обвинуваченого ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбачених ч. 3 ст. 355 КК України, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

витягом з ЄРДР, згідно якого вбачається, що 23.12.2016 року було внесено відомості відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України (Т. 1 а.п. 1);

рапортом від 23.12.2016 р., згідно якого вбачається, що 23.12.2016 р. по телефону надійшло повідомлення від фельдшера Новоукраїнської ЦРЛ про те, що до приймального відділення було доставлено гр. ОСОБА_10 з попереднім діагнозом тяжка відкрито черепна мозкова травма, множині втиснуті переломи кісток склепіння черепа, забій головного мозку, забито рвані рани голови, забита рана верхньої губи та забій зовнішнього носу (Т. 1 а.п. 3);

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.12.2016 року, згідно якого слідчим Новоукраїнського ВП було прийнято заяву ОСОБА_10 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення (Т. 1 а.п. 4);

довідкою Новоукраїнської ЦРЛ від 22.12.2016 року, відповідно до даних якої, ОСОБА_10 знаходився на лікуванні в Новоукраїнській ЦРЛ з діагнозом тяжка відкрито черепно-мозкова травма, множині втиснуті переломи кісток склепіння черепа, забій головного мозку, забито рвані рани голови, забита рана верхньої губи та забій зовнішнього носу (Т. 1 а.п. 15);

протоколом огляду місці події від 23.12.2016 року, під час якого оглянуто ділянку місцевості, а саме перехрестя, що знаходиться на розі вулиць Центральної та Дзержинського в с. Рівному Новоукраїнського району Кіровоградської області та виявлено плями бурого кольору на узбіччі дороги та плакаті магазину (Т. 1 а.п. 20-24);

протоколом пред`явлення особи до впізнання особи за фотознімками від 26.12.2016 р., проведеного з свідком ОСОБА_15 , в ході якого він впізнав особу зображену на фотознімку № 1 - ОСОБА_5 , як особу, яка приїжджала до його будинку (Т.1 а.п. 44-47);

протоколом пред`явлення особи до впізнання особи за фотознімками від 26.12.2016 р., проведеного з свідком ОСОБА_12 , в ході якого він впізнав особу зображену на фотознімку № 2 - ОСОБА_5 , як особу, яка перебувала в його будинку та їздила в його автомобілі, а також в якого в руках була металева палка (Т.1 а.п. 48-51);

протоколом пред`явлення особи до впізнання особи за фотознімками від 27.12.2016 р., проведеного з потерпілим ОСОБА_10 , в ході якого він впізнав особу зображену на фотознімку № 3 - ОСОБА_5 , як особу, яка наносила йому металевою трубою тілесні ушкодження в область голови, загальною кількістю 4 шт. (Т.1 а.п. 54-57);

протоколом пред`явлення особи до впізнання особи за фотознімками від 29.12.2016 р., проведеного з потерпілим ОСОБА_10 , в ході якого він впізнав особу зображену на фотознімку № 1 - ОСОБА_5 , як особу, яка тримала металеву трубу та вимагала грошові кошти. (Т.1 а.п. 77-79);

протоколом пред`явлення особи до впізнання особи за фотознімками від 29.12.2016 р., проведеного з свідком ОСОБА_13 , в ході якого вона впізнала особу зображену на фотознімку № 4 - ОСОБА_5 , як особу, яка тримала металеву трубу та вимагала грошові кошти. (Т.1 а.п. 81-84);

протоколом пред`явлення особи до впізнання особи за фотознімками від 17.03.2017 р., проведеного з свідком ОСОБА_13 , в ході якого вона впізнала особу зображену на фотознімку № 3 ОСОБА_6 , як особу, яка в грудні 2016 року вимагала грошові кошти в її сина - ОСОБА_10 (Т.1 а.п. 156-158);

протоколом пред`явлення особи до впізнання особи за фотознімками від 17.03.2017 р., проведеного з потерпілим ОСОБА_22 , в ході якого він впізнав особу зображену на фотознімку № 2 ОСОБА_6 , як особу, яка в грудні 2016 року вимагала грошові кошти в її сина - ОСОБА_10 (Т.1 а.п. 160-163);

висновком експерта № 28 від 21.04.2017 року, відповідно до даних якої, згідно наданої медичної документації у гр. ОСОБА_10 малися тілесні ушкодження в вигляді, відкритої ЧМТ: забій головного мозку легкого ступеню. 3 забиті рани волосистої частини голови, 3 втиснених багатоуламкових переломи тім`яних кісток з травматичним шоком II ступеню; забита рана верхньої губи, забій м`яких тканин носа, перелом кісток носа. Виявлені ушкодження утворилися внаслідок не менш чотирьох травматичних впливів.

Перелом кісток носа не підтверджений рентгенологічно, тому за ступенем тяжкості не оцінюється. Ушкодження в вигляді забою м`яких тканин носа не підтверджене об`єктивною симптоматикою, тому не оцінюється за ступенем тяжкості. Виявлене ушкодження в вигляді відкритої ЧМТ: забій головного мозку легкого ступеню, 3 забиті рани волосистої частини голови, 3 втиснених багатоуламкових переломи тім`яних кісток з травматичним шоком II ступеню утворилося внаслідок травматичного контакту з тупим (ми) предметом (ами) з обмеженою контактуючою поверхнею, в ушкодженнях відобразилися загальні ознаки тупих предметів, індивідуальні ознаки в ушкодженнях не відобразилися відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для житті в момент спричинення згідно п. 2.1.3. б) "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6; направлення ударів при спричиненні даних ушкоджень - справа - наліво і дещо зверху вниз, а також зліва-направо і дещо вниз. Ушкодження в вигляді забитої рани верхньої губи утворилося внаслідок травматичного контакту з тупим (ми) предметом (ами); в ушкодженні відобразилися загальні ознаки тупих предметів, індивідуальні ознаки в ушкодженні не відобразилися; відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, згідно п.2.3.3. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р .№6; направлення удару при спричиненні даного ушкодження - спереду-назад.

Судово-медичних даних для визначення сили, з якою наносились удари, послідовності нанесення ударів, наслідків виявлених ушкоджень немає.

Слідів, характерних для боротьби, самооборони, падіння з висоти власне зросту на тілі гр. ОСОБА_10 , немає.

Взаєморозташування потерпілого та особи, що спричиняла удари, могло найрізноманітнішим і мінятися під час спричинення ушкоджень. (Т.1 а.п. 193-195);

висновком експерта № 44/28 від 24.04.2017 року, відповідно до даних якої, згідно наданої медичної документації у гр. ОСОБА_10 мались тілесні тілесні ушкодження в вигляді, відкритої ЧМТ: забій головного мозку легкого ступеню, 3 забиті рани волосистої частини голови, 3 втиснених багатоуламкових переломи тім`яних кісток з травматичним шоком II ступеню; забита рана верхньої губи, забій м`яких тканин носа, перелом кісток носа. Перелом кісток носа не підтверджений рентгенологічно, тому за ступенем тяжкості не оцінюється. Ушкодження в вигляді забою м`яких тканин носа не підтверджене об`єктивною симптоматикою, тому не оцінюється за ступенем тяжкості.

Характер, локалізація та кількість тілесних ушкоджень в ділянці волосистої частини голови ОСОБА_10 , які зазначені у висновку судово-медичного експерта Новоукраїнського відділення СМЕ № 28 від 21.04.2017 р., відповідають як показанням, викладеним потерпілим ОСОБА_10 під час слідчого експерименту від 19.04.2017 р., так і показанням, викладеним потерпілим ОСОБА_10 під час додаткового допиту від 19.04.2017 р. Згідно наданої медичної документації тілесних ушкоджень в вигляді синців, саден, ран в ділянці грудної клітки, правої руки немає, тому судити, чи були нанесені удари в дані ділянки неможливо. Механізм спричинення ушкодження в вигляді забитої рани верхньої губи не зазначений ні в показаннях, викладених потерпілим ОСОБА_10 під час слідчого експерименту від 19.04.2017 р., ні в показаннях, викладених потерпілим ОСОБА_10 під час додаткового допиту від 19.04.2017 р.

Характер та локалізація тілесних ушкоджень в ділянці волосистої частини голови ОСОБА_10 , які зазначені у висновку судово-медичного експерта Новоукраїнського відділення СМЕ № 28 від 21.04.2017 р., відповідають як показанням, викладеним свідком ОСОБА_15 під час слідчого експерименту від 10.04.2017 р., так і показанням, викладеним свідком ОСОБА_15 під час допиту від 10.04.2017 р., але кількість не відповідає. Згідно наданої медичної документації тілесних ушкоджень в вигляді синців, саден, ран в ділянці лівої руки немає, тому судити, чи були нанесені удари в дану ділянку неможливо. Механізм спричинення ушкодження в вигляді забитої рани верхньої губи не зазначений ні в показаннях, викладених свідком ОСОБА_15 під час слідчого експерименту від 10.04.2017 р., ні в показаннях, викладених свідком ОСОБА_15 під час допиту від 10.04.2017 року (Т.1 а.п. 199-202);

диском з камер відеоспостережень супермаркет «Копілка», що розташований по вул. Центральна, 138, с. Рівне в Новоукраїнському р-ні Кіровоградської області (Т.1 а.п. 211);

постановою про визнання речовим доказам та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 09.04.2017 року, згідно якої DVD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження з магазину «Копілка», що розташований по вул. Центральна, 138, с. Рівне в Новоукраїнському р-ні Кіровоградської області, який був наданий начальником охорони визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження (Т.1 а.п. 212);

протоколом перегляду відеозапису від 10.04.2017 року, в ході якого переглянуто DVD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження з магазину «Копілка», що розташований по вул. Центральна, 138, с. Рівне в Новоукраїнському р-ні Кіровоградської області та виявлено, як до магазину «Копілка» підходить ОСОБА_15 після нього зі слів останнього проходить чоловік на ім`я ОСОБА_23 , який тримає в руках білий пакет, потім до магазину підходить ОСОБА_10 , який спільно з ОСОБА_15 йде за магазин, та потім за останніми йде чоловік на ім`я ОСОБА_23 . В подальшому на відеозаписі видно, що ОСОБА_10 лежить на землі попереді нього знаходиться чоловік на ім`я ОСОБА_23 , який наносить два удари по голові пакетом з невідомим предметом в середині. З права від ОСОБА_23 знаходиться ОСОБА_15 з права від нього знаходиться чоловік на ім`я ОСОБА_24 , який тримав в лівій руці білий ціпок. Після нанесення ударів ОСОБА_15 підняв ОСОБА_10 (Т.1 а.п. 213-214);

протоколом проведення слідчого експерименту від 10.04.2017 р., в ході проведення якого свідок ОСОБА_15 пояснив та показав при яких обставинах потерпілому ОСОБА_10 було спричинено тілесні ушкодження. (Т. 1 а.с. 219-224);

протоколом перегляду відеозапису від 19.04.2017 року, в ході якого DVD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований по АДРЕСА_4 (Т. 1 а.с. 225-226);

протоколом проведення слідчого експерименту від 19.04.2017 р., в ході проведення якого потерпілий ОСОБА_10 пояснив та показав при яких обставинах йому було спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (Т. 1 а.с. 232-235);

протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, контроль за телефонними розмовами № 209 т від 25.04.2017 року, у ході проведення яких отримано матеріали про причетність громадянина ОСОБА_6 щодо нанесення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_10 (Т. 2 а.с. 29-31);

протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, контроль за телефонними розмовами № 215 т від 25.04.2017 року, у ході проведення яких отримано матеріали про причетність громадянина ОСОБА_6 щодо нанесення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_10 (Т. 2 а.с. 33-35);

висновком судово-психіатричної експертизи № 184 від 14.04.2017 року, згідно даних якої ОСОБА_6 в момент скоєння правопорушення психічним захворюванням не страждав, не знаходився в тимчасово хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України. У відношенні інкримінуємого правопорушення ОСОБА_6 слід вважати осудним. В даний час ОСОБА_6 психічним захворюванням не страждав. Застосування заходів медичного характеру не потребує. (Т. 2 а.с. 49-50);

висновком судово-психіатричної експертизи № 185 від 14.04.2017 року, згідно даних якої ОСОБА_5 в момент скоєння правопорушення психічним захворюванням не страждав, не знаходився в тимчасово хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України. У відношенні інкримінуємого правопорушення ОСОБА_5 слід вважати осудним. В даний час ОСОБА_5 психічним захворюванням не страждав. Застосування заходів медичного характеру не потребує. (Т. 2 а.с. 78-79).

Таким чином, обвинувачення, пред`явлене обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється.

У зв`язку з цим суд, розглядаючи справу в межах пред`явленого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 355 КК України, оскільки він вчинив примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, яке вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 355 КК України як примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, яке поєднане з насильством, небезпечним для життя та таким, що завдало тяжких наслідків потерпілому.

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_5 вчинив злочин, віднесений до категорії середньої тяжкості, умисних та закінчених.

Як особа ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, осудний, на обліках у лікарнях не перебуває, раніше судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття та повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відсутні.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_6 вчинив злочин, віднесений до категорії тяжких, умисних та закінчених.

Як особа ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, осудний, на обліку в КЗ «Обласний наркологічний диспансер» та в Кіровоградській обласній психіатричній лікарні не перебуває, раніше судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття та повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відсутні.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який позитивно характеризується, щиро розкаявся та повністю визнав вину в інкримінованому йому правопорушенні, однак офіційно не працевлаштований та немає жодного законного доходу, будучи раніше судимим, маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив новий злочин, що свідчить про його кримінальну спрямованість, стійкість злочинних намірів та те, що на шлях виправлення він не став, належних висновків для себе не зробив, а тому суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням на строк, необхідний для можливого виправлення і перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів у межах санкції ч. 2 ст. 355 КК України, що цілком відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, оскільки його виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому він становить суспільну небезпеку для оточуючих. Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Оскільки ОСОБА_5 вчинив злочин до постановлення попереднього вироку Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області від 25.02.2020 року, яким він засуджений на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць, суд вважає за необхідне призначити покарання із застосуванням ч. 4 ст.70 КК України.

Відповідно до вимог як ч.5 ст.72 КК України, так і ч.4 ст.70 КК України до строку призначеного покарання зараховується покарання, яке частково відбуте обвинуваченим за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.02.2020 року та строк його попереднього ув`язнення у вказаному кримінальному провадженні. Покарання за попереднім вироком у виді позбавлення волі фактично відбувалося обвинуваченим з 25.02.2020 року по 15.07.2020 року. Крім того, вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.02.2020 року зараховано ОСОБА_5 в строк покарання за цим вироком частково відбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.12.2019 р., а саме з 24.07.2019 р. по 24.02.2020 р.

При зарахуванні строку попереднього ув`язнення суд керується тим, що злочин вчинено ОСОБА_5 22.12.2016 року у період дії ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, яка передбачала, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. За вказаною нормою відповідно до пункту «ґ» у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року №2046-VIIІ (далі - Закон № 2046-VIII), який набрав чинності 21 червня 2017 року, ч.5 ст.72 КК України викладено у редакції, згідно з якою попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Застосовуючи положення статті 58 Конституції України, ч.2 ст.5 КК України та відповідно до правових висновків щодо правозастосування, які містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року в справі № 663/537/17, суд враховує, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) та щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі, а також оскільки цей Закон має переживаючу (ультраактивну) дію.

Відповідно до ухвали Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 15.03.2017 року відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, в подальшому обраний відносно нього запобіжний захід неодноразово продовжувався, зокрема ОСОБА_5 перебував під вартою до 05.04.2019 року, включно, оскільки згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.04.2019 року ОСОБА_5 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт та звільненого його з-під варти негайно в залі суду.

06 грудня 2019 року Ленінським районним судом міста Кіровограда ухвалено вирок, яким ОСОБА_5 , засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 09.01.2020 року.

У зв`язку з чим 29 січня 2020 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_5 відповідно до п.12 ч.1 ст. 537 КПК України був тимчасово залишений в ДУ «Кропивницька установа виконання покарань №14» на час розгляду вказаного кримінального провадження, де перебуває з 24.07.2019 року.

Таким чином період перебування ОСОБА_5 як особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді вказаного кримінального провадження з 14.03.2017 р., а саме з дня його затримання слідчим СВ Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області, що підтверджується протоколом про затримання особи (т.1 а.п. 122-125) по 05.04.2019 р. (день звільнення на підставі ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.04.2019 р. про зміну ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт), а також з 29.01.2020 року по день ухвалення вироку у цьому провадженні відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII зараховується до строку відбування призначеного покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки злочин у цьому провадженні вчинено 22.12.2016 року, тобто до 20.06.2019 року. Наведене повністю узгоджується із сталою практикою Верховного Суду, зокрема, висновками наведеними в постановах Суду від 17.01.2019 року (справа № 127/13761/17), від 16.10.2018 року (справа №295/6674/15-к) та інші

Оскільки до строку призначеного покарання зараховується покарання, яке частково відбуте ОСОБА_5 за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.02.2020 року з 24.07.2019 р. по 28.01.2020 р., а також строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 14.03.2017 р. по 05.04.2019 р. та з 29.01.2020 р. по 16.07.2020 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , який характеризується позитивно, розкаявся у вчиненому та повністю визнав вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, однак неодружений, не працює та немає жодного законного доходу, раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий злочин маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмір з його реальним відбуванням, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та необхідним для можливого перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, що цілком відповідає тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого, який представляє суспільну небезпеку для оточуючих, а тому за глибоким переконанням суду його виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства. За вказаних обставин суд вважає, що підстави до застосування ст.ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання відсутні.

Відповідно до вимог як ч.5 ст.72 КК України до строку призначеного покарання зараховується строк попереднього ув`язнення, а тому зважаючи на те, що злочин вчинено ОСОБА_6 22.12.2016 року у період дії ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, яка передбачала, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. За вказаною нормою відповідно до пункту «ґ» у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року №2046-VIIІ (далі - Закон № 2046-VIII), який набрав чинності 21 червня 2017 року, ч.5 ст.72 КК України викладено у редакції, згідно з якою попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Застосовуючи положення статті 58 Конституції України, ч.2 ст.5 КК України та відповідно до правових висновків щодо правозастосування, які містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року в справі № 663/537/17, суд враховує, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) та щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі, а також оскільки цей Закон має переживаючу (ультраактивну) дію.

Відповідно до ухвали Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17.03.2017 року відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, в подальшому обраний відносно нього запобіжний захід неодноразово продовжувався, зокрема ОСОБА_6 перебував під вартою з 17.03.2017 року до 16.07.2020 року.
Таким чином період перебування ОСОБА_6 як особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді вказаного кримінального провадження з 17.03.2017 р. по день ухвалення вироку у цьому провадженні відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII зараховується до строку відбування призначеного покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки злочин у цьому провадженні вчинено 22.12.2016 року, тобто до 20.06.2019 року. Наведене повністю узгоджується із сталою практикою Верховного Суду, зокрема, висновками наведеними в постановах Суду від 17.01.2019 року (справа № 127/13761/17), від 16.10.2018 року (справа №295/6674/15-к) та інші

До строку призначеного покарання зараховується строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 17.03.2017 року до 16.07.2020 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373- 377 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.02.2020 року у виді 4 років 1 місяців позбавлення волі, більш суворим, призначеним цим вироком, ОСОБА_5 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки та 2 (два) місяці.

До строку призначеного покарання зарахувати покарання, яке частково відбуте ОСОБА_5 за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.02.2020 року з 24.07.2019 року по 28.01.2020 року, а також на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 14.03.2017 року по 05.04.2019 року та з 29.01.2020 року по 16.07.2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи повне фактичне відбуття призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці обвинуваченим ОСОБА_5 звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти негайно в залі судового засідання.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

До строку призначеного покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 17.03.2017 року по 16.07.2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи повне фактичне відбуття призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки обвинуваченим ОСОБА_6 звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти негайно в залі судового засідання.

Речовий доказ: DVD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження з магазину «Копілка», що розташований по вул. Центральна, 138, с. Рівне в Новоукраїнському р-ні Кіровоградської області - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2