Справа № 539/2464/20
Провадження №1-кп/548/212/20
У Х В А Л А
про прожовження обвинуваченому дії запобіжного заходу

12.10.2020 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000171 щодо вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 06.08.2020 року Хорольському районному суду Полтавської області визначено підсудність щодо розгляду справи по кримінальному провадженню № 0000171 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України.
Ухвалою суду від 10.08.2020 року по вказаному провадженню було призначенно підготовче судове засідання, 14.08.2020 року призначено судовий розгляд кримінального провадження.
В судовому засіданні прокурор подав суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу по даному кримінальному провадженню у вигляді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що на даний час існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували, просили про обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити запобіжний захід тримання під вартою з наступних підстав.
Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років та до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Статею 182 КПК України застава визначається як внесення коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно ч. 6 ст. 182 КПК України з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, судом встановлено, що доводи прокурора є обґрунтованими, заявлені в клопотанні ризики не зменшилися та існують на даний час, а підстави для застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу відсутні та є доцільним продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні декількох тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Суд констатує, що по справі на теперішній час не допитані свідки, що може створювати передумови для тиску обвинуваченого ОСОБА_4 на свідків з метою зміни ними своїх показань.
Таким чином, у судовому засіданні прокурором підтверджені обставини, що свідчать про наявність ризиків того, що він може в подальшому переховуватися від судових явок, незаконно впливати на свідків по справі, а також вчиняти інші злочини.
Беручи до уваги наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, певних соціальних зв`язків, його майновий стан, обставини справи, з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, наявності ризиків, визначених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які є доведеними прокурором, враховуючи недоведеність достатності застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченого, суд дійшов до висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, який буде достатнім для неухильного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
До такого висновку суд приходить, враховуючи об`єктивні дані, що були здобуті в ході підготовчого судового засідання, які свідчать про те, що перебування обвинувачеого на волі буде безумовно чинити на свідків по справі психологічний тиск та породжувати в оточуючих зневіру як до правоохоронних органів, так і судової системи в цілому, буде викликати в обвинуваченого почуття безкарності.
Разом з тим, з огляду на те, що нормами кримінального процесуального законодавства передбачено обов`язок суду визначити розмір застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а обставини, передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України, які б давали суду право не визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні, відсутні, суд приходить до висновку про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.
Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість злочинів, вчинення яких йому інкримінується, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 369-372, КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 за кримінальним провадженням № 0000171 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до шестидесяти днів до 11 грудня 2020 року.
Одночасно визначити запобіжний захід для ОСОБА_4 у вигляді застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42 040 (сорок дві тисячі сорок) грн, яка може бути внесена як обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок (розрахунковий рахунок UA0015950 в ДКСУ м. Київ, код ЗКПО 26304855, МФО 820172, отримувач ТУ ДСАУ в Полтавській області, призначення платежу: для застави по кримінальній справі № 539/2464/20 згідно ухвали Хорольського районного суду Полтавської області від 12.10.2020 року, обвинувачений: ОСОБА_4 ).
Ухвала суду в частині продовження обвинуваченному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.
Ухвала суду в частині визначення обвинуваченому ОСОБА_4 застави при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оскарженню не підлягає.
Дата складання повного тексту ухвали суду: 12 жовтня 2020 року.

Головуючий: