УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву ОСОБА_3 про повернення застави, -

встановив:
В провадження Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 про повернення суми застави у кримінальному провадженні №0000605 від 07.06.2019, за ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 313 КК України.
Клопотання обґрунтовується тим, що 19.06.2020 року ОСОБА_3 внесла на депозитний рахунок Шевченківського районного суду м.Києва заставу в розмірі 210 200 грн., на підставі ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 17.06.2020 року.
На час подання заяви про повернення застави строк запобіжного заходу сплинув, обов`язки покладені на ОСОБА_4 не продовжені.
За час дії відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави, питання про звернення застави в дохід держави не вирішувалось, клопотань від прокурора до слідчого судді не надходило, суд за власною ініціативою також не розглядав даного питання, а тому на підставі ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.
На підставі вищевикладеного, у зв`язку із безпідставністю подальшого знаходження грошових коштів ОСОБА_3 на депозитному рахунку Державної судової адміністрації, керуючись положеннями ст. 182 КПК України, заявник просить повернути суму застави внесеної на депозитний рахунок Шевченківського районного суду м. Києва.
Заявник, представники заявника адвокат ОСОБА_5 ,прокурор та слідчий були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду поданого клопотання, проте до судового засідання не з`явились. Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням належного повідомлення, слідчий суддя визнав можливим розглядати скаргу за відсутності заявника, представника заявника, слідчого, прокурора, на підставі наявних матеріалів, про що було постановлено протокольну ухвалу.

Дослідивши клопотання та додані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до таких висновків.
17 червня 2020 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва була винесена ухвала про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 15.08.2020 року включно.
Виходячи з правової позиції Європейського Суду з прав людини викладеної у п. 65 рішення Корнійчук проти України (аналогічні позиції висловлені у рішеннях Штепа проти України, Строган проти України), національні суди зобов`язані при вирішенні питання про застосування (продовження) запобіжного заходу розглянути можливість застосування до підозрюваного, обвинуваченого будь-якого альтернативного, менш обтяжливого запобіжного заходу.
На виконання цієї вимоги та керуючись положенням ч.3 ст.183 КПК України слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було визначено можливість застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та її розмір, що є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків. Отож, за результатами розгляду клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 191 000 000 006 05 відносно ОСОБА_4 слідчим суддею було прийнято альтернативне рішення щодо можливості застосування різних запобіжних заходів, а саме визначено ОСОБА_4 заставу у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 210200 (двісті десять тисяч двісті) гривень. Вказані обидва альтернативні судові рішення згідно ст.183, 196, 369 КПК України підлягають викладу в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання слідчого, якою в описаній ситуації є ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання.
Згідно із ч. 4 ст.196 КПК України строк дії ухвали слідчого судді визначається лише в частині обрання (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту. Якщо вказаний у хвалі слідчого судді строк застосування запобіжного заходу закінчився, то запобіжний захід вважається таким, що припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку, на який такий запобіжний захід був обраний. Строк застосування такого запобіжного заходу як застава ст.182, 196 КПК України не обмежується, а тому ухвала слідчого судді в частині рішення про можливість застосування альтернативного запобіжного заходу не передбачає визначення строку її дії, тобто діє безстроково до прийняття рішення про скасування застави чи зміну на інший запобіжний захід.
Разом з тим, 15 серпня 2020 року сплив термін дії ухвали слідчого судді щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Водночас, застоводавець ОСОБА_3 , внесенням 19 червня 2020 року на депозитний рахунок коштів для забезпечення застави як альтернативного запобіжного заходу, обраного щодо підозрюваного ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 червня 2020 року, змінила порядок виконання ухвали слідчого судді в частині застосування іншого запобіжного заходу - застави. Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 18.12.2018 у справі № 628/969/18, термін «застосування запобіжного заходу» охоплює не тільки його обрання, але й зміну на інший запобіжний захід. З внесенням коштів на депозитний рахунок до підозрюваного ОСОБА_4 вважається застосованим запобіжний захід у вигляді застави, а ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою діє лише в частині рішення про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави. Тому визначені в ухвалі слідчого судді обмеження щодо дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на змінений альтернативний запобіжний захід не поширюються.
Положеннями КПК України не визначено конкретного строку дії запобіжного заходу у виді застави.
Згідно зі ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до положень ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки. ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Таким чином, відповідно до вимог закону, вважаються скасованими обов`язки, які були раніше покладені на підозрюваного, а не сам запобіжний захід у вигляді застави, який не має визначеного КПК України обмеженого строку дії.
Разом з тим, положення п.11 ст.182 КПК України підлягають застосуванню лише у випадку припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.
Заставодевцем, її представником адвокатом ОСОБА_5 не надано слідчому судді доказів, щодо скасування у кримінальному провадженні №0000605 запобіжного заходу застави чи зміни його на інший запобіжний захід. Отож, за умов дії ухвали слідчого судді, якою до підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді застави, кошти внесені в порядку її забезпечення, поверненню не підлягають.
України, керуючись ст.ст. 182, 183, 196 КПК України,
ухвалив:
В задоволенні заяви ОСОБА_3 про повернення застави відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1