УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2020 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка, Тульчинського району, Вінницької області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .
Клопотання мотивовано тим, що 07.07.2020, близько 12.00 год. ОСОБА_5 , маючи не зняту і не погашену судимість за ч. 2 ст. 121 КК України за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 09.04.2009, перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , переодягався у підвальному приміщенні житлового недобудованого будинку разом з ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна з метою незаконного збагачення, а саме шуруповерта, який належав ОСОБА_8 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій, а також їх відкритість для сторонньої особи, ОСОБА_5 у присутності ОСОБА_7 , який бачив його злочинні дії та застерігав ОСОБА_5 від вчинення грабежу, підійшов до шуруповерта акумуляторного без батареї марки «Дніпро-М», моделі «CD-182», вартість якого на день вчинення злочину, згідно висновку Вінницького відділення КНІДСЕ за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 5355-5356/20-21 від 22.07.2020, становила 330,75 грн., та відкрито заволодів даним шуруповертом. Після цього, ОСОБА_5 разом із викраденим майном залишив місце скоєння злочину та розпорядився ним на власний розсуд.

Наведеними злочинними діями ОСОБА_5 наніс матеріальну шкоду ОСОБА_8 в розмірі 330,75 гривень.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі).

Знов, ОСОБА_5 на початку липня 2020 року був залучений ОСОБА_8 на виконання будівельних робіт у недобудованому будинку в АДРЕСА_2 , належному ОСОБА_9 . В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на таємне заволодіння електроінструментом ОСОБА_8 , що зберігався у підвальному приміщенні вказаного будинку.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливим мотивом та з метою незаконного збагачення, повторно, а саме попередньо вчинивши злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України, в період часу з 13.00 год. 07.07.2020 по 07.00 год. 08.07.2020 ОСОБА_5 , шляхом підбору ключа проник до підвального приміщення, що розташоване під недобудованим будинком по АДРЕСА_2 , звідки таємно скоїв крадіжку електроінструментів, а саме: перфоратора марки «POCTEX», моделі 3214, у коробці разом з п`ятьма свердлами, вартість яких на день вчинення злочину, згідно висновку Вінницького відділення КНІДСЕ за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №5355-5356/20-21 від 22.07.2020, становила 923 грн., та електродрилю марки «FORTE», моделі «D-501VR»,вартість якого на день вчинення злочину, згідно висновку Вінницького відділення КНІДСЕ за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №7572/20-21 від 19.11.2020, становила 504,93 гривні. Після цього, ОСОБА_5 з місця події зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Зазначеними діями ОСОБА_5 наніс матеріальної шкоди ОСОБА_8 в розмірі 1427,93 гривні.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину,передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення.

25.11.2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 від 08.07.2020; протоколом огляду місця події від 09.07.2020; протоколом огляду місця події від 13.07.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 10.07.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 22.08.2020; заявами свідка ОСОБА_10 про добровільну видачу електроінструментів від 13.07.2020 та від 22.08.2020; ухвалою Вінницького міського суду від 15.07.2020 про арешт тимчасово вилученого майна; протоколом пред`явлення предметів для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_8 від 11.11.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 19.08.2020; протоколом пред`явлення предмета для впізнання за участю свідка ОСОБА_7 від 11.11.2020; слідчим експериментом зі свідком ОСОБА_11 від 11.11.2020, іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України, з яких кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 185 КК відноситься до категорії тяжких злочинівта за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

Підставою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
Так, ОСОБА_5 , маючи не зняту і не погашену судимість за ч. 2 ст. 121 КК України за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 09.04.2009, за яким відбував покарання у виді тривалого терміну позбавлення волі, на шлях виправлення не став та знов підозрюється у вчиненні нових умисних корисливих злочинів, один з яких відноситься до категорії тяжких злочинів, що свідчить про антисоціальну поведінку підозрюваного та те, що він перебуваючи на волі може продовжити свою злочину діяльність, що свідчить про наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявних ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі наявність повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий просив задоволити клопотання.
Прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, просив обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки ризики не доведені, ОСОБА_5 сам з"явився до слідчого у всьому зізнався та надавав покази.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку адвоката.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання слідчого, матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.
При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
При цьому відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання ОСОБА_5 та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Так, на час розгляду клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 186 КК України обґрунтована, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором та слідчим при розгляді даного клопотання.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 , маючи не зняту і не погашену судимість за ч. 2 ст. 121 КК України за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 09.04.2009, за яким відбував покарання у виді тривалого терміну позбавлення волі, на шлях виправлення не став та знов підозрюється у вчиненні нових умисних корисливих злочинів, один з яких відноситься до категорії тяжких злочинів, що свідчить про антисоціальну поведінку підозрюваного та те, що він перебуваючи на волі може продовжити свою злочину діяльність, що свідчить про наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Врахувавши фактичні обставини справи, слідчий суддя схиляється та приймає за грунтовні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчиняти нові кримінальні правопорушення та враховуючи вимоги ст.ст. 177,178 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що більш м`які запобіжні заході ніж тримання під вартою будуть недостатніми, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Беручи до уваги наведені вище обставини, враховуючи, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Не підлягає задоволенню вимога слідчого при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити розмір застави, що складає 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у зв"язку з наступним.

Так, під заставою як видом запобіжного заходу розуміється внесення на спеціальний рахунок, визначений у порядку, затвердженому законом, підозрюваним, обвинуваченим коштів з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Розмір застави встановлюється слідчим суддею, судом, у розмірах, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, від одного до двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів мінімальної заробітної плати. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Тобто, застава не є способом для майбутнього, в разі обвинувального вироку, обернення цих коштів на користь потерпілих, а є інструментом для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Тому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи особу ОСОБА_5 , визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених названим Кодексом, а саме 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 43940 ( сорок три тисячі дев"ятсот сорок) гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах досудового розслідування, строком 60 (шістдесят) днів до 24:00 години 25 січня 2021 року.

Одночасно визначити розмір застави в сумі 43940 ( сорок три тисячі дев"ятсот сорок) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена у визначеному порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

утриматись від спілкування із особами, які являються потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

В іншій частині вимог клопотання відмовити.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

Упродовж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою утримувати ОСОБА_5 у Вінницькому СІЗО Вінницької установи виконання покарань №1 УДПтСУ у Вінницькій області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: