Справа № 138/1255/20
Провадження №11-кп/801/858/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з участю: прокурора ОСОБА_6
та захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18 червня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про умовно- дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в :
До Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшло клопотання захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .
Розглянувши клопотання, суд відмовив в його задоволенні за недоведеності виправлення засудженого.
В апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 , вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, просить його скасувати та постановити нову ухвалу, якою звільнити ОСОБА_7 умовно-достроково від подальшого відбування покарання. Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що судом не враховано обставин накладення єдиного стягнення на ОСОБА_7 , якого змушували виконувати незаконний наказ, крім того, на час стягнення не можуть бути застосовані заохочення, відсутність можливості працевлаштуватись у зв`язку з відсутністю виробничих потужностей створює додаткові труднощі для отримання заохочень, у ОСОБА_7 немає жодного стягнення протягом року після отримання першого стягнення.
Заслухавши доповідь судді, захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , який наполягав на залишенні ухвали суду першої інстанції без зміни, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.
Висновок суду про необхідність відмови в задоволенні клопотання захисник засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 обґрунтований, відповідає вимогам ст. 81 КК України, ч.1 ст. 6 КВК України та узгоджується з роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

Так, згідно ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Умовно-достроково звільнити особу від відбування покарання можливо за умови, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто, обов`язковими показниками, за якими суд може констатувати, що людина виправилася, є чітко визначені в ч. 2 ст. 81 КК України, критерії: сумлінна поведінка засудженого та сумлінне ставлення до праці.
У ході судового розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_7 засуджений 03.08.2016 вироком Прикубанського районного суду м. Краснодар за ч.3 ст.30, ч.4 ст.228-1 КК РФ до 10 років позбавлення волі. Вирок приведено у відповідність до законодавства України ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 18.09.2017 та ухвалою Вінницького апеляційного суду від 09.12.2019. ОСОБА_7 вважається засудженим за ч.2 ст.15 ч.2 ст.307, ч.3 ст.68 КК України до 6 років 8 місяців позбавлення волі.

Згідно характеристики на засудженого, ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 03.08.2016. З 04.04.2016 по 25.10.2016 утримувався в Краснодарському СІЗО (№1), за час відбування покарання характеризувався посередньо, заходи стягнення та заохочення не застосовувались. З 25.10.2016 по 04.04.2019 утримувався Двубрашській ВК №6, за час відбування покарання характеризувався позитивно:1 раз заохочувався за сумлінне ставлення до праці, заходи стягнення не застосовувались. З 04.04.2019 по 15.05.2019 утримувався в Вінницькій УВП №1, за час відбування покарання характеризувався посередньо, заходи стягнення та заохочення не застосовувались.
За час відбування покарання в ДУ «Могилів-Подільська виправна колонія №114» з 15.05.2019, ОСОБА_7 характеризується наступним чином: не працевлаштований у зв`язку з відсутністю виробничих потужностей та не має відповідної спеціальності, один раз притягався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашене у встановленому законом порядку; після погашення стягнення лише один раз заохочувався за виконання покладених на нього обов`язків та додержання правил поведінки.
Судом також вірно взято до уваги, що відповідно до протоколу №5 від 16.03.2020 комісії Державної установи «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)», ОСОБА_7 відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у зв`язку з тим, що останній не довів свого виправлення.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 не досяг ступеня виправлення, визначеного вимогами ст. 81 КК України та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 12 жовтня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , - без зміни.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4