Справа № 405/5284/20
провадження № 1-кп/405/192/20
УХВАЛА

15.01.2021 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2018 за № 0006410 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, утриманців не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185 КК України,

за участі
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
встановив:
в провадження Ленінського районного суду міста Кіровограда з Кіровоградської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2018 за №0006410, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185 КК України.
Прокурором до суду подано клопотання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 строком на 60 днів, в якому він посилається на те, що на даний час ризики, враховані судом при обранні щодо обвинувачуваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, до цього часу не зменшилися та продовжують існувати, а саме: переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, що посягають на майно особи. Злочини проти власності становлять одну із найпоширеніших і найнебезпечніших груп злочинних діянь, оскільки вони посягають на одне із найбільших цінних соціальних благ, в даному випадку - право власності. Злочини, в яких обвинувачується ОСОБА_3 вчинені останнім повторно, що свідчить про відсутність у нього поваги до встановлених державою правил поведінки, зухвалість та неповагу до інших членів суспільства, здатність та схильність досягати своїх цілей злочинним шляхом, що свідчить про те, що ОСОБА_3 , являється особою, що схильна до вчинення кримінальних правопорушень.
ОСОБА_3 обвинувачується, зокрема, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, який відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до категорії тяжких злочинів, та карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років, а тому враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання обвинуваченого винуватим за вчинення кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, та те, що останній може перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню, вчиняючи тиск на свідків, потерпілого, незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, тобто наявність ризиків, передбачених в ст. 177 КПК України.
Крім того, ОСОБА_3 не має постійного місця роботи, а відповідно і постійного джерела прибутку, не одружений та утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.
При цьому враховується, що жоден із більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Так особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину, та наслідкам які були спричинені вказаним злочином. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру і можуть поручитись, за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КК України, і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те законну вимогу. Крім цього, змінювати запобіжні заходи у вигляді застави та домашнього арешту відносно обвинуваченого недоцільно, оскільки вони в цілому не зможуть гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдань кримінального провадження - забезпечення швидкого, повного і неупередженого розслідування і судового розгляду, з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , зважаючи на підстави, викладені в ньому. Додав, що ризики, визнані судом при обранні запобіжного заходу, на даний час продовжують існувати та не зменшились, в ході судового розгляду докази ще не досліджено, не допитані потерпілі та свідки, а тому з метою недопущення незаконного впливу на останніх, а також зважаючи на можливість обвинуваченого переховуватися від прокурора та суду з метою уникнення покарання, та може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, необхідним є продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам.
Тому прокурор вважає, що наявні всі законодавчо-обґрунтовані підстави для залишення запобіжного заходу обвинувачуваному ОСОБА_3 саме тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків та належну процесуальну поведінку останнього, а тому просив суд продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на 60 днів.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 . Додав, що обвинувачений не збирається ставати на шлях виправлення, оскільки, злочин по його епізоду від 30.05.2019 був вчинений, коли ОСОБА_3 перебував в статусі обвинуваченого по іншій справі.
Захисник в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначивши, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого буде достатнім застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_3 має постійне місце проживання, працює та має дохід, від слідства не переховувався.
Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до наступних висновків.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.11.2020 до ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 22.01.2021.
Суд вважає, що раніше, встановлені ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 26.08.2020, а також судовим рішенням Кропивницького апеляційного суду від 08.09.2020 під час перегляду вказаної ухвали слідчого судді, ризики, передбачені, зокрема, п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, запобігти яким в разі не продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою, або при застосуванні іншого запобіжного заходу неможливо.
Такого висновку суд дійшов, зважаючи на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України, які є умисними, корисливим, один з них є тяжким злочином (ч.3 ст.185 КК України). При цьому, наразі щодо нього розглядаються два кримінальних провадження в судах першої інстанції за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.187, ч.4 ст.296, ч.3 ст.185 КК України.
Крім того, ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, а отже не має постійного джерела доходу, не має власного житла та постійного місця проживання, орендоване житло неодноразово змінював, не повідомляючи про це орган досудового розслідування, оголошувався у розшук; не одружений, утриманців не має, тобто, у останнього відсутні міцні сталі соціальні зв`язки.
Суд вважає, що в судовому засіданні прокурором доведено продовження існування раніше встановлених ризиків, які і на даний час продовжують існувати, а саме:
- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні умисних корисливих злочинів, один з яких є тяжким, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 03 до 06 років. Обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за вчинення злочинів, усвідомлюючи тяжкість кримінального правопорушення та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована, у разі ухвалення обвинувального вироку. При цьому, також враховується, що протягом двох місяців на стадії досудового розслідування ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні перебував у розшуку;
- п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України з метою уникнення покарання, що загрожує ОСОБА_3 в разі визнання його винуватим, а також з урахуванням бажання уникнути відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, може вчинити спроби незаконно впливати на свідків та потерпілих, які ще не допитані, з метою зміни та дачі показів останніми на його користь;
- п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України ОСОБА_3 не працевлаштований, постійного джерела прибутку не має, обвинувачується у вчиненні злочинів, що посягають на майно особи, які становлять одну із найпоширеніших і найнебезпечніших груп злочинних діянь, оскільки вони посягають на одне із найбільших цінних соціальних благ, в даному випадку - право власності. Злочини, в яких обвинувачується ОСОБА_3 вчинені повторно, що свідчить про відсутність у нього поваги до встановлених державою правил поведінки, зухвалість та неповагу до інших членів суспільства, здатність та схильність досягати своїх цілей злочинним шляхом, що свідчить про те, що ОСОБА_3 , являється особою, що схильна до вчинення кримінальних правопорушень, а тому може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Інші ризики, на які вказував прокурор у клопотанні, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.
Вказане свідчить, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.
Отже, обраний відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи та серйозністю висунутого проти нього обвинувачення, з урахуванням встановлених ризиків, на думку суду, не є надмірним та таким, що принижують його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки в даному випадку наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.
У даному випадку, обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.
Усі наведені обставини у їх сукупності не дають достатніх підстав застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою строком на 60 днів.
Доводи сторони захисту про недоведення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та безпідставність продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - спростовуються наведеним вище. Наявність місця проживання (орендованої квартири) не зменшують наявність встановлених судом ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та, зважаючи на зазначені вище обставини, а також тяжкість вчинених повторно кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, у відношенні якого наразі в провадженні суду перебувають ще два кримінальні провадження за умисні корисливі злочини, відсутність сталих міцних соціальних зв`язків, не дають суду підстав застосувати до обвинуваченого менш суворі види запобіжних заходів, оскільки вони не здатні забезпечити належне виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177,178, 183, 331, 369,395 КПК України, суд -
постановив:
задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2018 за № 0006410, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 15.01.2021 до 15.03.2021 включно.
Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_7