Номер провадження: 11-кп/813/1704/20
Номер справи місцевого суду: 518/1454/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу Ширяївського районного суду Одеської області від 15.06.2020 р., якою було повернуто обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000448 від 06.10.2017 р. відносно:

ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Овідіополь Одеської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої;

- обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000448 від 06.10.2017 р. відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК Україниповернутий прокурору з підстав невідповідності вимогам КПК України, зокрема, у зв`язку із тим, що в обвинувальному акті в даному кримінальному провадженні орган досудового розслідування фактично викладає фактичні обставини справи та формулює обвинувачення стосовно не тільки ОСОБА_7 , щодо якої проводилось досудове розслідування, а й іншої особи ОСОБА_8 , статус якої в обвинувальному акті не зазначено.

Окрім того, суд зазначає, що у разі, якщо досудовим розслідуванням встановлено співучасть у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_8 , обвинувальний акт має містити відповідні анкетні відомості іншого обвинуваченого та відповідне формулювання обвинувачення щодо нього, а у разі, якщо кримінальне провадження щодо даної особи проводиться окремо, про це має бути зазначено органом досудового розслідування в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 ..

Зазначені обставини, на думку суду 1-ої інстанції, перешкоджають призначенню судового розгляду вказаного обвинувального акту.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 зазначив, що ухвала суду підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з огляду на те, що висновки суду 1-ої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України є надуманими та безпідставними та судом не було враховано того, що ОСОБА_9 , в тому числі, обвинувачується у розтраті бюджетних коштів за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , при цьому, стосовно ОСОБА_8 матеріали справи виділені в окреме провадження 30.10.2019 р. за №0001003 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191 КК України та на теперішній час судовий розгляд зазначеного провадження триває та здійснюється Фрунзівським райсудом Одеської області.

Посилаючись на наведені доводи, прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд справи у суді 1-ої інстанції.

В судове засідання апеляційного суду обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_10 не з`явились, хоча були завчасно та належним чином сповіщені про дату, час та місце апеляційного розгляду, жодних клопотань до суду не подавали, у зв`язку із чим колегія суддів, керуючись вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України та з`ясувавши думку сторони обвинувачення, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності сторони захисту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до припису п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Перевіривши зміст обвинувального акту, колегія суддів дійшла висновку, що він відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Із аналізу змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000448 від 06.10.2017 р. відносно ОСОБА_7 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України(а.с. 2-36) встановлено, що він містить анкетні відомості обвинуваченої,виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та інші, передбачені законом відомості.

Обвинувальний акт, у відповідності до ч. 3 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затверджував (а.с. 36).

Окрім того, до обвинувального акту, як це передбачено ч. 4 ст. 291 КПК України, доданий реєстр матеріалів досудового розслідування (а.с. 37-43) та розписки сторони захисту про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (а.с. 44).

Апеляційний суд також вважає, що підстави для повернення обвинувального акту, наведені судом 1-ої інстанції в ухвалі є надуманими з огляду на наступне.

Колегія суддів, погоджуючись із доводами прокурора про безпідставність повернення обвинувального акту, зазначає про те, що діюче законодавство не містить прямої заборони зазначення в описовій частині обвинувального акту прізвища інших осіб-співучасників злочину. Апеляційний суд зазначає, що така вимога передбачена лише для обвинувального вироку суду, яким особа визнається винною у вчиненні певного злочину.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 62 Конституції України та ч. 1 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Частина 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини презумпція невинуватості вважається порушеною, якщо судове рішення відображає думку про винуватість особи у вчиненні злочину до того, як її вину буде доведено відповідно до закону. При цьому, навіть за відсутності офіційних висновків достатньо деякого припущення, що суд розглядає особу як винувату («Мінеллі проти Швейцарії» (Minelli v. Switzerland), п. 37; «Нераттіні проти Греції» (Nerattini v. Greece), п. 23; «Діду проти Румунії» (Didu v. Romania), п. 41). Попереднє висловлення судом такої думки неминуче порушує презумпцію невинуватості («Нестак проти Словаччини» (Nestak v. Slovakia), п. 88; «Гарицкі проти Польщі» (Garycki v. Poland), п. 66).

Зазначену практику ЄСПЛ також підтримують національні суди, які порушенням принципу презумпції невинуватості розцінюють зазначення осіб-співучасників злочину в обвинувальному вироку суду, якщо ці особи раніше не були визнанні винним відповідним рішенням суду.

Таким чином, ні чинне законодавство, ні судова практика як національна, так і європейська, не розцінюють поіменне зазначення в обвинувальному акті осіб-співучасників злочину як порушення принципу презумпції невинуватості, оскільки, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, прокурор в обвинувальному акті викладає фактичні обставини, які, на його думку, вважає встановленими. Повернення обвинувального акту із зазначених підстав не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Окрім того, під час апеляційного розгляду було встановлено, що 30.10.2019 р. із зазначеного кримінального провадження №0000448 були виділені матеріали провадження 30.10.2019 р. за №0001003 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191 КК України на теперішній час зазначене провадження знаходиться на стадії судового розгляду у Фрунзівському райсуді Одеської області, у справі призначено підготовче судове засідання.

За викладених обставин апеляційний суд констатує, що повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 із підстав зазначення в ньому іншого співучасника вчинення злочину ОСОБА_8 є безпідставним та помилковим, а викладені в оскаржуваній ухвалі висновки суду щодо того, що обвинувальний акт повинен містити інформацію про те, що провадження відносно ОСОБА_8 здійснюється окремо такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

Згідно з приписами п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частина 3 ст. 415 КПК України встановлює, що висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Отже, з огляду на вищенаведені обставини, апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам КПК України, тому апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції в частині його повернення прокурору підлягає скасуванню.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст. 7, 9 КПК України

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Отже, апеляційний суд вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора знайшли своє підтвердження, тому вона підлягає задоволенню, а ухвала суду 1-ої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону з направленням обвинувального акту із додатками до Ширяївського райсуду Одеської області для розгляду зі стадії підготовчого судового провадження.

Керуючись ст.ст. 24, 291, 314, 404, 405, 407, 409, 415, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Ширяївського районного суду Одеської області від 15.06.2020 р., якою було повернуто прокурору обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000448 від 06.10.2017 р. відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, з підстав невідповідності вимогам КПК України скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту в суді 1-ої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4