Справа № 452/3267/20
Провадження № 1-кп/452/9/2021
ВИРОК
іменем України

01 лютого 2021 року м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

із участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання у АДРЕСА_2 ; із середньою спеціальною освітою; одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину; працюючого за цивільним правовим договором; раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_9 14.09.2020 року о 09:00 год., керуючи автомобілем марки «ГАЗ-3302-14 АМХІG302 СПГ» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Львів-Самбір-Ужгород у напрямку руху транспорту до м. Львова, при проїзді частини ділянки в районі 61км+750м, що між м. Новий Калинів та с. Чернихів Самбірського району Львівської області, порушив вимоги Розділу 1 п.п.1.2, 1.5, Розділу 2 п.2.3б) та Розділу 10 п.п.10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р., які виразились в тому, що він, керуючи транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, без причин технічного характеру, змінив напрямок руху керованого ним автомобіля вправо, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, як наслідок виїхав на праве по напрямку його руху узбіччя, де здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , котрі знаходилися на цьому узбіччі. У результаті пішохід ОСОБА_11 згідно висновку судово-медичної експертизи отримав тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент утворення, котре призвело до смерті останнього, а пішохід ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичної експертизи отримав тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в скоєнні даного кримінального правопорушення визнав повністю; у вчиненому щиро розкаявся, усвідомлюючи протиправність своїх дій, жалів з приводу вчиненого.

Судом проаналізовано показання обвинуваченого із захистом, думку потерпілих та позицію прокурора, представлені докази досудового розслідування в сукупності та, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він своїми діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_11 та заподіяло середньої тяжкості тілесне ушкодження по ознаці тривалого розладу здоров`я потерпілому ОСОБА_4 , кваліфікація дій за вказаною нормою Кримінального Закону є вірною і обвинувачений повинен за це понести кримінальну відповідальність.

Крім визнання обвинуваченим своєї провини його винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення доведена наступними доказами:

Безпосередніми показанням обвинуваченого, що того дня він їхав у напрямку до м. Львова по роботі, був реверсний рух на тій ділянці дороги, оскільки ремонтувала автодорожня організація; почекавши біля 5-ти хвилин він продовжив рух і підтвердив, що бачив робітників що вели дорожні роботи, але як сталося, що він наїхав на потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , пояснити не може; потім відразу намагався надати якусь допомогу, воду дав, говорив викликати швидку допомогу.

Показаннями потерпілого ОСОБА_4 , що він був на роботі та проходив узбіччям дороги о 09.00год.14.09.20р., а другий потерпілий ОСОБА_11 3-4 метри позаду нього йшов; на них були світло відбиваючий одяг, хоча погода була нормальна і надворі був ясний день; і тут він відчув удар автомашиною та відбився, впав у канаву; чи надавали йому або ОСОБА_11 допомогу - не може згадати, свідомості він не втрачав.

Показаннями потерпілого ОСОБА_7 , що йому 14.09.20р. ближче 10год. телефоном повідомили про ДТП, куди він відразу прибув та побачив лежачого на траві вже мертвого сина, із носа та рота було видно кров. Аналогічними показаннями потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Показаннями допитаного судом свідка ОСОБА_14 який бачив як їхав автомобіль марки Газель та раптово з`їхав з дороги, а потім знову повернувся на проїжджу частину дороги, внаслідок чого свідок зрозумів, що двоє потерпілих нібито випали з цієї автомашини; швидкість на його думку була невеликою; дійсно ті два пішоходи (потерпілі у справі) проходили узбіччям поза проїжджою частиною дороги.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14.09.2020 року та доданими до нього схемою та Фототаблицею, із яких відомо, що під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди на 61км+750м автодороги Львів-Самбір-Ужгород, що між м. Новий Калинів та с. Чернихів Самбірського району Львівської області виявлено автомобіль марки «ГАЗ-3302-14 АМХІG302 СПГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 із пошкодженнями правої сторони, а також на узбіччі виявлено труп ОСОБА_15 (а. с. 59-75).

Протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 14.09.2020 року, із якого відомо, що ОСОБА_9 керуючи автомобілем «ГАЗ-3302-14 АМХІG302 СПГ» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , вчинив наїзд на пішоходів ОСОБА_11 та ОСОБА_4 (а. с. 82-84).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 16.10.2020 року за участі потерпілого ОСОБА_4 , що він показує та розказує в якому місці та при яких обставинах на нього та ОСОБА_11 було вчинено наїзд автомобілем «ГАЗ» (а. с. 127-131).

Висновком судово-медичної експертизи №116/20 від 08.10.2020р. із якого відомо, що при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено тілесні ушкодження які утворились від дії твердих тупих предметів, можливо до виступаючих частин автомобіля, характерні для ДТП, перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті і відносяться до тяжкого тілесного ушкодження згідно живих осіб як небезпечні для життя в момент утворення (а. с. 96-98).

Висновком експерта судово-медичної експертизи №162/20 від 24.09.2020 року із якого вбачається, що при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_4 , 1979 року народження, виявлено тілесні ушкодження які утворились від дії твердих тупих предметів, можливо до виступаючих частин автомобіля, характерні для ДТП і відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я (а. с. 99-100).

Висновком судової автотехнічної експертизи від 16.10.2020 року №15/2/1293, що на момент огляду робоча гальмівна система, система зовнішнього освітлення та система рульового управління досліджуваного автомобіля марки «ГАЗ-3302-14», реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходяться в працездатному стані та можуть виконувати функції передбачені конструкцією (а. с. 108-113).

Аналогічним висновком судової автотехнічної експертизи від 16.10.2020 року №15/2/1294, із якого відомо, що наїзд автомобіля «ГАЗ-3302-14» на пішоходів відбувся на правому узбіччі, в межах слідів кочення, на ділянці, що передує правому показнику повороту білого кольору - (схема до огляду місця ДТП, умовне поз. №11). Автомобіль «ГАЗ-3302-14» контактував передньою правою частиною (крило, дзеркало, двері та ін.) з групою відносно твердих предметів (може бути тіло пішохода), і відносне пересування предметів проходило в напрямку з переду до заду та з права на ліво по відношенню до його поздовжньої осі (а. с. 116-119).

Висновком судової автотехнічної експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди від 28.10.2020 року №15/2/1523, що в даній дорожній ситуації при заданих вихідних даних, водій автомобіля «ГАЗ-3302-14» ОСОБА_9 повинен був керуватися вимогами п.п.10.1. та 13.1 Правил дорожнього руху. Порівнюючи фактичні дії водія автомобіля «ГАЗ-3302-14» ОСОБА_9 в дорожній обстановці, яка склалася безпосередньо перед ДТП та наведена в постанові про призначення експертизи, з тим як він повинен був діяти згідно чинних ПДР, в діях вказаного водія вбачається суперечність технічним вимогам п.п.10.1 та 13.1 чинних Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку із настанням даної ДТП. З технічної точки зору, при заданих слідством вихідних даних, причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди стала суперечність дій водія автомобіля «ГАЗ-3302-14» ОСОБА_9 технічним вимогам п.п.10.1 та 13.1 чинних Правил дорожнього руху (а. с. 124-126).

Оцінюючи досліджені докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у Кримінальному процесуальному Законі, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством. Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву в своїй належності та допустимості не викликають.

Із об`єктивної сторони ОСОБА_9 у період інкримінованих дій керував автомашиною і не простежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, без причин технічного характеру, змінив напрямок руху керованого ним автомобіля. Тому чітко визначається причинний зв`язок між діянням та наслідками ДТП, у результаті чого потерпілий ОСОБА_11 отримав тяжкі тілесні ушкодження від яких настала смерть останнього, а потерпілий ОСОБА_4 отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження по ознаці тривалого розладу здоров`я. Суб`єктивна сторона вчиненого ОСОБА_9 кримінального правопорушення характеризується виходячи із об`єктивної сторони: дій обвинуваченого як водія, наслідків ДТП та причинного між тим зв`язку.

За ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_9 кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

У відповідності до вимоги ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Відтак, призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступень тяжкості вчиненого; також судом узято до уваги особу винного, який щиро розкаявся, беззастережно визнав свою винуватість, характеристики, сімейне становище, обставини вчинення кримінального правопорушення. Також поза увагою суду не залишено як позитивну досудову доповідь служби пробації відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , так і позицію потерпілих про обрання йому суворого покарання.

Із урахуванням цього слід призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для призначення більш м`якого покарання обвинуваченому, чи для переходу до іншого більш м`якого, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини Кримінального кодексу України за вчинене не встановлено як і підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності не установлено.

Обвинувачений ОСОБА_9 згідно довідки Інформаційного Центру раніше не судимий; за повідомленнями медичних установ на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває; має на утриманні неповнолітню дитину; згідно письмових характеристик позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_9 є щире каяття.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 судом ураховано окрім загальних засад такого, і роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Тому, розглядаючи кримінальне провадження в межах установленого звинувачення обвинуваченому ОСОБА_9 , із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового розслідування в сукупності із поясненнями обвинуваченого, позицій потерпілих, їх представника та прокурора про обрання покарання у межах передбаченої санкції Кримінального закону; із урахуванням поведінки особи до і після вчинення злочину, вимоги закону, - із урахуванням всіх обставин справи, - суд прийшов до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на відповідний строк з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Цивільний позов у встановленому законом порядку заявлено та розглядається в окремому цивільному судочинстві; питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України; витрати на залучення експерта підлягають стягненню із обвинуваченого у дохід держави; застосований запобіжний захід домашній арешт із рядом покладених обов`язків на ОСОБА_9 згідно ухвали місцевого суду необхідно залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 370, 373 - 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5(п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2(два) роки.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_9 рахувати із часу затримання особи внаслідок звернення судового рішення до виконання; зарахувати у строк відбуття покарання позбавлення волі 3(три) доби згідно протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 14.09.2020 року (а. с. 82-84).

Застосований ухвалою суду від 22.12.2020 року запобіжний захід із покладеними обов`язками стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 у вигляді домашнього арешту залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Накладені арешти згідно ухвал слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17.09.2020р. на автомобіль марки «ГАЗ-3302-14 АМХІG302 СПГ» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , фрагменти уламків із вказаного автомобіля та дві кепки, - скасувати.

Речові докази: автомобіль марки «ГАЗ-3302-14 АМХІG302 СПГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_16 , фрагменти уламків із автомобіля та дві кепки знищити.

Стягнути із ОСОБА_9 у дохід держави витрати на залучення експерта в сумі 4903,5(чотири тисячі дев`ятсот три гривні 50коп.)грн.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору і роз`яснити, що інші учасники мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1