ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/8825/19 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/3703/20 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2020 року продовжено ОСОБА_8 обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, строк тримання під вартою на 2 місяці до 21.12.2020 року.
Не погодившись з ухвалою суду, захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2020 року, постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. В апеляційній скарзі захисник посилається на те, що прокурором не доведено неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, ухвала не містить викладу обставин, які б свідчили про те, ризики не зменшилися, є нові, які виправдовують подальше тримання під вартою. Клопотання прокурора не відповідає вимогам ст. 184 КПК України. Свідки та потерпілі за викликом у судові засідання не з`являються, обвинувачений тривалий час знаходиться під вартою, суддею не розглянута можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, не визначено розмір застави. Обвинувачений страждає на хронічні захворювання. Кримінальні правопорушення є нетяжкими.

Вислухавши доповідь судді, доводи захисника, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України. Раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення в тому числі і корисливих злочинів. Зміст обвинувальних актів вказує на стійку злочинну спрямованість обвинуваченого, не бажання стати на шлях виправлення, враховуючи те, з якою періодичністю вчинялися кримінальні правопорушення, та кількість епізодів злочинної діяльності. Даних, які б підтверджували наявність у обвинуваченого законних джерел заробітку, міцних соціальних зв`язків, суду не надано. Апеляційні доводи захисника не спростовують обгрунтованості оскаржуваного судового рішення, з огляду на дані про особу обвинуваченого.

Колегія суддів не може погодитись з апеляційними доводами, що прокурором не доведено неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, ухвала не містить викладу обставин, які б свідчили про те, що ризики не зменшилися, є нові, які виправдовують подальше тримання під вартою. Ризик це подія, яка ймовірно може настати за наявності певних підстав. Твердження захисника апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки існування ризиків об`єктивно вбачається з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні. Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

З огляду на зазначені для даного провадження обставини за яких було вчинено кримінальні правопорушення, зміст обвинувальних актів, кількість правопорушень, що ставляться у вину обвинуваченому, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв обгрунтоване рішення про можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу за наведених обставин не вбачається.

Щодо застосування застави слід вказати, що в попередній ухвалі Харківського апеляційного суду від 30.06.2020 року є вказівка на те, що за повідомленням прокурора при обранні запобіжного заходу до ОСОБА_8 судом визначався альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, а тому апеляційні доводи захисника з цього приводу є безпідставними.

Доказів того, що наявність у обвинуваченого захворювань унеможливлює його утримання під вартою, суду не надано.

Посилання захисника на безпідставність пред*явленого обвинувачення буде предметом перевірки під час розгляд справи по суті.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2020 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді