Справа № 147/964/20
Провадження № 1-кп/147/112/20
ВИРОК
іменем України

18 вересня 2020 року

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 17.07.2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:
-18.04.2005 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ст. 121 ч. 2 КК України до 8 років позбавлення волі;
-31.12.2010 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ст. 185 ч. 1 КК України до 2 років обмеження волі;
- 28.01.2011 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ст.ст. 395, 263 ч. 1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України приєднано 6 місяців позбавлення волі за вироком Тростянецького районного суду від 18.04.2005 і остаточно призначено покарання 3 роки позбавлення волі;
- 20.12.2013 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч.2, 263 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Тростянецького районного суду від 28.01.2011 і остаточно призначено покарання 4 роки 3 місяці позбавлення волі;

- 13.02.2014 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Тростянецького районного суду від 28.01.2011 і остаточно призначено покарання 4 роки позбавлення волі;

- 28.03.2014 Тростянецьким районним судом переглянуто вищевказаний вирок та на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Тростянецького районного суду від 20.12.2013 і остаточно призначено покарання 4 роки 9 місяців позбавлення волі, звільнився 28.12.2018 по відбуттю строку покарання;
- 18.02.2020 Бершадським районним судом Вінницької області за ст. 309 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
- 30.01.2020 до Тростянецького районного суду Вінницької області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000004 від 03.01.2020 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України; згідно ст. 89 КК України судимість не знята та не погашена,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162КК України,
в с т а н о в и в :
Суд визнав доказаним, що 17.07.2020 близько 11.00 год. ОСОБА_3 , проходив по АДРЕСА_2 повз приватне домогосподарство належного ОСОБА_4 , який на той час був відсутній за місцем проживання. В цей час, через втому у ОСОБА_3 виник умисел незаконно проникнути до його житла, щоб там переночувати. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 , порушуючи недоторканість житла громадян і бажаючи вчинити такі дії, непомітно для сторонніх осіб, таємно, умисно, зайшов через металеву хвіртку на подвір`я приватної садиби ОСОБА_4 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до житлового будинку, та використовуючи фізичну силу, штовхнув правим плечем вхідні двері та незаконно проник в будівлю житлового будинку, де за відсутності власника та сторонніх осіб, в одній із кімнат ліг відпочити. ОСОБА_3 , нічого не викравши, пробув у приміщенні житлового будинку приблизно до 11.20 год. 17.07.2020, тобто до часу, коли був виявлений на місці події ОСОБА_5 . Таким чином, ОСОБА_3 порушив особисті права власника вказаного приватного домогосподарства, передбачені ст. 30 Конституції України, а саме - право на недоторканість житла.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 162 КК України, - незаконне проникнення до житла, що порушує недоторканість житла громадян.
Зазначені обставини були встановлені органом досудового розслідування, учасниками судового провадження не оспорюються, про що подана відповідна заява обвинуваченого ОСОБА_3 за участю захисника - адвоката ОСОБА_6 , в якій обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, та повідомив, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження. Крім того, обвинувачений та захисник не заперечували та надали згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту також додано письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 , в якій він згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та дає згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України.
При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, раніше неодноразово судимий, не одружений, не працюючий.
Разом з тим, вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 18.02.2020 р. ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 є рецидив злочинів.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Визначаючи обвинуваченому міру покарання судом ураховано те, що він негативно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку в лікаря - психіатра, з 2009 року перебуває на диспансерному обліку в лікаря - нарколога.
При визначенні міри покарання обвинуваченому суд, з врахуванням його особи, вважає за вірне обрати ОСОБА_3 міру покарання у виді обмеження волі, оскільки вважає, що з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину та даних про особу винного, його перевиховання та виправлення, можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, оскільки він будучи раніше неодноразово судимим, відповідних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став та в період іспитового строку, вчинив новий злочин. А тому, ОСОБА_3 слід призначити покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі та відповідно до ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбутий строк призначеного покарання за вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2020 року, у вигляді 2 років позбавлення волі.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.
Майнова шкода кримінальним проступком не заподіяна.
Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.
Судові витрати на залучення експерта відсутні.
До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого запобіжного заходу не обирати.
Керуючись ст. ст. 374, 381, 382 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати частину невідбутого покарання за вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2020 року і призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 на виконання даного вироку.
Відповідно до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1