Справа № 236/4179/19
Провадження №1-кп/243/971/2020
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
05 серпня 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Слов`янська кримінальне провадження №0000592 від 14.08.2019 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красний Лиман Донецької області, громадянина України, неодруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, працює керуючим ФГ «Дар`я» раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

13 серпня 2019 року приблизно о 09 годині, ОСОБА_5 прийшов до приміщення салону краси «Кассандра», який розташований по вул. Свободи, буд. 30 м. Лиман Донецької області, для з`ясування особистих стосунків між ним та колишньою дружиною ОСОБА_7 . Під час спілкування, на ґрунті раніш виниклих неприязних відносин, ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність свого діяння, схопив її лівою рукою за шию, а долонею правої руки наніс удар в ліву частину обличчя ОСОБА_7 . Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 забої м`яких тканин лівої щоки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у висунутому обвинуваченні не визнав вказав, що дійсно при зазначених в обвинувальному акті обставинах він прийшов до салону краси «Касандра». В приміщенні салону перебувала його колишня дружина ОСОБА_7 , з якою в нього неприязні відносини, наявний затяжний конфлікт, а також інші працівники салону та відвідувачі. Від працівників він почав вимагати звіт по прибуткам з лютого місяця, оскільки салон краси «Касандра» є сумісною власністю його та колишньої дружини, а отже дохід є спільним. Його вимоги були цілком законними, однак, працівники салону почали вимагати від нього, щоб він пішов, висловлювались нецензурно. Смородіну ОСОБА_9 він назвав крадійкою, оскільки вона подруга його дружини і допомагала їй виносити речі з його будинку. Коли він наблизився до ОСОБА_10 , то до нього підбігла ОСОБА_7 і вчепилася в нього з позаду. Не повертаючись до ОСОБА_7 корпусом, він просто відштовхнув ОСОБА_7 в грудну клітину. Від удару об стіну вона і отримала забої м`яких тканин лівої щоки. Він не хапав ОСОБА_7 за шию, не наносив їй ударів в обличчя. Тілесні пошкодження спричинені потерпілій не від його дій. Натомість ОСОБА_7 , вчепившись в нього, спричинила тілесні ушкодження йому. З цього приводу до правоохоронних органів він не звертався, оскільки не гадав, що все зайде так далеко. Цивільний позов не визнав повністю.

Висновок суду про винність ОСОБА_5 , не дивлячись на обрану ним позицію захисту, ґрунтується на наступних доказах, досліджених під час судового розгляду.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснила суду, що вранці 13 серпня 2019 року її колишній чоловік ОСОБА_5 вчинив сварку у салоні краси «Кассандра», який розташований у м. Лиман Донецької області. Салон придбаний під час спільного шлюбу з ОСОБА_5 , але є її власністю. ОСОБА_5 поводився дуже агресивно, висловлювався нецензурною лайкою, кричав на відвідувачів і працівників. Вона спробувала витягти його з салону, але він значно більший за неї, а тому, прислонив її лівою рукою за шию до стіни і наніс удар по щоці правою рукою. Одразу після уходу ОСОБА_5 вона викликала поліцію, яка відібрали пояснення у працівників і відвідувачів салону. Згодом їй стало зле, на все обличчя червоніло садно. Вона відмінила того дня всіх клієнтів, які були записані на другу половину дня, і поїхала у лікарню за медичною допомогою, оскільки мала погане самопочуття. Ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 вона не спричиняла і не могла спричинити.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що 13 серпня 2019 року вона була записана до ОСОБА_12 на завивку. О 9 -00 год. вона прийшла до салону краси і ОСОБА_13 почала робити свою справу. Згодом прийшов ОСОБА_14 , який вів себе дуже агресивно. Вона вже не витримала та зробила йому зауваження. В коридорі ОСОБА_14 рукою придушив до дверей за шию ОСОБА_13 і долонею вдарив по лівій щоці. ОСОБА_13 випхала ОСОБА_14 за двері і викликала поліцію. Щока у ОСОБА_13 була красна ще довго. Швидкої допомоги вона не бачила. ОСОБА_13 дали заспокійливе, оскільки її трясло. Під час сварки ОСОБА_14 кричав, що забере у ОСОБА_13 приміщення. Після цих подій вона ОСОБА_13 більше не бачила. Давала пояснення поліції щодо вказаних обставин.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що він є працівником магазину «Запчастини», власницею якого є матір ОСОБА_5 . Магазин розташований поруч із салоном краси. В серпні 2019 року, якого числа не пам`ятає, після обіду, а саме десь о 14:00 -15:00 год. ОСОБА_5 зайшов до салону, де відбулась сварка. Коли ОСОБА_5 вийшов з салону, то на правій руці в нього була садна. З цього приводу його допитували працівники поліції.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила суду, що вона працює у салоні краси «Касандра» майстром з нарощування вій. На теперішній час перебуває у декретній відпустці. 13 серпня 2019 року вона перебувала на своєму робочому місці. О 9-00 год. на роботу прийшла ОСОБА_12 і почала працювати з клієнтом робила їй зачіску. Згодом прийшов колишній чоловік ОСОБА_13 ОСОБА_17 . Він зайшов до неї у кабінет і сказав, щоб вона забирала свої речі та виходила із салону. Розповідав, що за рішенням суду салон є його власністю. Далі він кричав, ображав та погрожував їй витягти її із салону за волосся. На крики прибігла ОСОБА_13 . В коридорі ОСОБА_14 лівою рукою схопив за шию ОСОБА_13 і долонею вдарив по лівій щоці. Під лівим оком у ОСОБА_13 утворився набряк, який був і на наступний день. ОСОБА_13 почала істерику та випхала ОСОБА_14 за двері. Після чого ОСОБА_13 викликала поліцію. Після цього вона доробила вії клієнтці та поїхала додому, оскільки не змогла більше працювати. Раніше ОСОБА_17 приходив до салону і у них зі ОСОБА_13 були сварки стосовно майна. Неодноразово викликали поліцію, оскільки він порушував порядок, розкидував речі, квіти у горщиках.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснила суду, що вона працює майстром манікюру у салоні краси «Касандра». 13 серпня 2019 року на початку дев`ятої години ранку до салону прийшов ОСОБА_17 та просив працівників надати йому звіти за період роботи з лютого місяця. Чугай ОСОБА_13 просила його вийти на вулицю. Потім у нього виник конфлікт із ОСОБА_19 . Вона сиділа в іншому залі, тому вона не бачила як ОСОБА_17 вдарив ОСОБА_13 . Коли вона вийшла до кімнати де була ОСОБА_13 , то остання їй сказала, що ОСОБА_20 її вдарив в обличчя. Тілесні ушкодження на обличчі ОСОБА_13 вона не бачила, оскільки ОСОБА_13 трималася рукою за обличчя. Згодом ОСОБА_13 стало погано у не піднявся тиск і вона поїхала до лікарні. Раніше у ОСОБА_21 та ОСОБА_22 відбувалися конфліктні ситуації. ОСОБА_20 приходив до салону і сварився зі ОСОБА_13 , розкидував речі та квіти у горщиках.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 13 серпня 2019 року з фототаблицею до нього, встановлено, що оглядом місця подіє було приміщення салону краси « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у АДРЕСА_3 . Далі огляд проводився всередині салону краси. Під час огляду всі речі та предмети знаходилися на своїх місцях, слідів боротьби не виявлено, слідів крові не було (а.к.п.72-77).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 12 вересня 2019 року проведеного за участю потерпілої ОСОБА_7 , вбачається, що потерпіла у приміщенні салону краси «Кассандра» у м. Лиман по вул. Свободи, буд. 30 розповіла та показала на манекені людини як саме їй 13 серпня 2019 року наносив удари ОСОБА_5 . Так, на манекені людини ОСОБА_7 продемонструвала як саме її тримав за шию ОСОБА_17 перед тим, як нанести їй удар 13 серпня 2019 року(а.к.п. 80-86).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 11 вересня 2019 року проведеного за участю свідка ОСОБА_11 , вбачається, що свідок у присутності двох понятих на манекені людини вказує як саме ОСОБА_5 наносив удари в обличчя ОСОБА_7 13 серпня 2019 року в приміщенні салону краси «Кассандра» (а.к.п. 87-92).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 12 вересня 2019 року проведеного за участю свідка ОСОБА_16 , вбачається, що свідок у присутності двох понятих на манекені людини вказує як саме ОСОБА_5 наносив удари ОСОБА_7 13 серпня 2019 року в приміщенні салону краси «Кассандра». Проведення слідчого експерименту відбувалося в кабінеті для корекції вій, на фототаблиці видно, що перебуваючи в даному кабінеті свідок ОСОБА_16 могла бачити події які відбувалися в коридорі салону краси «Кассандра». Так на манекені людини ОСОБА_16 продемонструвала як лівою рукою тримав за шию ОСОБА_12 перед тим як нанести їй удар правою рукою в обличчя 13 вересня 2019 року та продемонструвала як саме ОСОБА_23 наніс удав в обличчя ОСОБА_13 (а.к.п. 93-98).

Відповідно до ухвали слідчого судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 29 серпня 2019 року, було надано слідчому Лиманського відділення поліції Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_24 дозвіл на тимчасовий доступ до документів, а саме до медичних документів на ім`я громадянки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які були складені з приводу її звернення за медичною допомогою 13.08.2019, які перебувають у володінні КЛПЗ «Лиманської центральної районної лікарні», який розташований за адресою: Донецька область, м. Лиман, вул. Незалежності, 64. (а.к.п. 101-102).

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 29 серпня 2019 року слідчому Лиманського відділення поліції Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_24 надано медична довідка від 13 серпня 2019 року на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якої малися тілесні ушкодження які вона отримала 13 серпня 2019 року (а.к.п. 103-104).

Відповідно до медичної довідки від 13 вересня 2019 року, вбачається, що 13 серпня 2019 року ОСОБА_7 зверталася до приймального відділення «Лиманської центральної районної лікарні» з приводу нанесення їй тілесних ушкоджень. Лікарем було встановлено діагноз: забій м`яких тканин щоки зліва, потиличної області травма (а.к.п. 105).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 55 від 16 вересня 2019 року, встановлено, що при зверненні за медичною допомогою 13.08.2019 року гр-ки ОСОБА_7 на її тілі малися тілесні ушкодження: забої м`яких тканин лівої щоки, які могли утворитися від дії тупих предметів, чим могла бути долоня руки людини, від одного удару, в строк та за обставина, вказаних в ухвалі, і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження, виявлені 13.08.2019 року на тілі потерпілої ОСОБА_7 могли утворитися при обставинах, про які вона вказує під час проведення слідчого експерименту з її участю. Тілесні ушкодження, виявлені 13.08.2019 року на тілі потерпілої ОСОБА_7 могли виникнути при обставинах, про які вказує свідок ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту з її участю. Тілесні ушкодження, виявлені 13.08.2019 року на тілі ОСОБА_7 могли виникнути при обставинах, про які вказує свідок ОСОБА_16 під час проведення слідчого експерименту з її участю (а.к.п. 111).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 27 вересня 2019 року проведеного за участю свідка ОСОБА_11 , вбачається, що в приміщенні салону краси «Кассандра», що розташований у м.Лиман по вул. Свободи, буд. 30, свідок показувала де саме вона перебувала 13 серпня 2019 року, коли колишній чоловік ОСОБА_7 наносив їй удари. Присутні під час експерименту поняті та статист зайняли місце де сиділа свідок ОСОБА_11 13 серпня 2019 року, та переконалися, що з того місця проглядається коридор салону краси «Кассандра» (а.к.п. 131-135).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 вересня 2019 року, складеного за участю свідка ОСОБА_11 , яка на фото № 3 впізнала чоловіка якого вона бачила 13 серпня 2019 року у салоні краси «Кассандра» коли він наносив удари ОСОБА_7 (а.к.п. 136-138).

При ухваленні вироку, суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду, а саме: ст. 6 Конвенції, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом і рішення «Коробов проти України», де зазначається, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» і така доведеність випливає із достатньо переконливих, чітких, узгоджених між собою висновків.

Статтею 125 КК України передбачено відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження.

Суд, заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, потерпілу та її представника, свідків, дослідивши та проаналізувавши всі докази, дійшов до висновку, що надані стороною обвинувачення докази є належними, допустимими, і стороною захисту не спростовані. В ході судового розгляду встановлено, що подія кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_5 , дійсно мала місце за обставин, викладених вище, вина обвинуваченого доведена «поза розумним сумнівом».

Надані в залі суду пояснення потерпілої та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 є такими, що повністю узгоджуються між собою, не містять суттєвих протиріч, надані учасниками процесу з урахуванням наявної в них оглядовості під час перебування в салоні протягом конфлікту. Як вбачається з пояснень потерпілої, а також свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_16 , які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 55 від 16 вересня 2019 року визнані такими, що відповідають дійсності, на тілі ОСОБА_7 малися тілесні ушкодження: забої м`яких тканин лівої щоки, які могли утворитися від дії тупих предметів, чим могла бути долоня руки людини, від одного удару, який мав місце 13 серпня 2019 року. Тобто під час судового розгляду були повністю спростовані доводи обвинуваченого щодо спричинення тілесних ушкоджень потерпілій при ударі о тверду поверхню стіни.

Спричинення будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 під час конфлікту, про які зазначає сам обвинувачений та свідок ОСОБА_15 , який є підлеглим матері обвинуваченого, а отже, можливо і зацікавленим в результатах розгляду дійсного кримінального провадження, не знайшли свого підтвердження в медичній документації в ході судового розгляду, з заявою з цього приводу обвинувачений до правоохоронних органів не звертався, і можливе нанесення таких тілесних ОСОБА_5 не спростовує висновків суду про його винуватість.

Таким чином аналіз викладених доказів у їх сукупності переконує суд у тому, що ОСОБА_5 скоїв кримінальний проступок і його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до абзацу 17 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого.

Так, відповідно до досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_5 складеної Слов`янським МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області, рівень ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінується як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробацїї вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, обставини що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно із роз`ясненнями викладеним у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року (із змінами та доповненнями), суди, вирішуючи питання про вид і розмір покарання щодо особи, яка визнається винною у скоєнні злочину, зобов`язані дотримуватися загальних принципів призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, брати до уваги ступінь тяжкості скоєного злочину, дані щодо винної особи та обставини справи, які обтяжують або пом`якшують покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України судом визнається вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому відповідно до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, ступінь її суспільної небезпеки та відомості про особу обвинуваченого (характеризується за місцем проживання позитивно, офіційно працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є раніше не судимим, має постійний дохід і місце роботи ).

Враховуючи характер вчиненого кримінального проступку обвинуваченим ОСОБА_5 відсутність обставин, які пом`якшують його покарання та обставину, що обтяжує його покарання, дані про особу обвинуваченого (є раніше не судимим, має постійний дохід і місце роботи) вважає необхідним призначити йому покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України. Оскільки обвинувачений має постійне місце роботи, суд не вважає за потрібне призначати обвинуваченому покарання у виді громадських робіт, а покарання у виді штрафу, призначеному у максимальному розмірі, передбаченому санкцією інкримінованою йому статті, визнає таким, що буде сприяти виправленню обвинуваченого, а також запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Щодо заявленого цивільного позову потерпілою ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 моральної шкоди суд дійшов наступних висновків.

Частинами 1 та 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправмірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям ( усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Підстави, умови, обсяг і спосіб відшкодування шкоди визначається згідно з нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам.

Вирішуючи питання про цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 , заявлений нею до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди в сумі 50 000,00 грн., суд приходить до висновку, що позов потерпілої підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №42 «Про судову практику по справам про стягнення моральної шкоди», розмір стягнення моральної шкоди, суд встановлює залежно від характеру страждань, які вчинені позивачу, характеру немайнових збитків і з врахуванням інших обставин». При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Разом з тим, при вирішенні вимог потерпілої ОСОБА_7 щодо стягнення з обвинуваченого моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн., суд приймає до уваги положення ст. 3 Конституції України, відповідно до якої, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Неправомірними винними діями обвинуваченого ОСОБА_5 у зв`язку з завданням потерпілій тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, порушено законні немайнові права потерпілої, була заподіяна моральна шкода, потерпіла перенесла моральні страждання та фізичний біль у зв`язку з отриманими травмами. Також потерпіла зазначила, що особливо обтяжливо для неї є позиція обвинуваченого, який не тільки не визнав своєї провини, але навіть не проявив співчуття, не вибачився перед нею.

З урахуванням стану здоров`я потерпілої, її переживань, характеру та обсягу страждань, їх тривалості/часу та зусиль, а також приймаючи до уваги пасивну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 з приводу добровільного відшкодування спричиненої ним шкоди, який протягом тривалого періоду часу жодних спроб для відшкодування заподіяної шкоди у добровільному порядку не вжив без будь-яких на те об`єктивних причин, суд, враховуючи вимоги виваженості, розумності і справедливості, оцінює завдану моральну шкоду потерпілій ОСОБА_7 в розмірі 5 000,00 гривень, саме така сума відшкодування моральних страждань потерпілій, за переконанням суду, не будуть становити надмірного тягаря для винного ОСОБА_5 , який має відшкодувати потерпілій таку шкоду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В судовому засіданні не знайшов своє підтвердження факт моральних страждань, понесених позивачем ОСОБА_7 в зв`язку з неправомірними діями відповідача ОСОБА_5 в розмірі зазначеному позивачем, цей розмір позивачем не був доведений в судовому засіданні, тому в цій частині її позовні вимоги щодо стягнення з відповідача моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Процесуальних витрат в кримінальному провадженні немає.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 під час судового розгляду не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376, 392-393, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 5 000 (п`ять тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Речові докази медичну довідку на 1 арк., яка містить інформацію про тілесні ушкодження з якими звернулась до медичного закладу ОСОБА_7 яка зберігається в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1