Справа № 183/2229/20
№ 1-кп/183/1497/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду у спрощеному порядку кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000534 від 03.04.2020 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, неодруженого, працюючого мастильником ТОВ «Укрнафта» АЗС № 03/064, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
обвинуваченого у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

Відповідно до обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.190 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним, в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч.1 ст.394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності (а.с.8).

Потерпілий ОСОБА_5 не заперечував проти такого розгляду, про що надав відповідну заяву (а.с.9).

Ухвалою суду від 09 вересня 2020 року за клопотанням прокурора, відповідно до вимог статей 381, 382 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.190 КК України, призначено до судового розгляду без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За результатами спрощеного провадження встановлено, що 29 грудня 2019 року, приблизно о 00 годин 30 хвилин. ОСОБА_3 знаходився поблизу будинку № 44 по вулиці Германська м. Новомосковська Дніпропетровської області, де побачив незнайомого чоловіка ОСОБА_5 , у руках якого був мобільний телефон марки «Samsung А30» ІМЕІ НОМЕР_1 , чорного кольору та в цей момент у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел спрямований на заволодіння майном ОСОБА_5 , а саме вищевказаним мобільним телефоном шляхом обману.

Реалізуючи свій прямий умисел, 29 грудня 2019 року, приблизно о 00 годин 32 хвилини ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, попросив у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung А30» ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 5464,00 гривень, з метою начебто зателефонувати. У свою чергу ОСОБА_5 , повністю довіряючи ОСОБА_3 передав свій вищевказаний мобільний телефон останньому, з метою зробити дзвінок. Отримавши в такий спосіб доступ до мобільного телефону марки «Samsung А30» ІМЕІ НОМЕР_1 , ОСОБА_3 відійшов від ОСОБА_5 та направився за будинок АДРЕСА_2 , тим самим шляхом обману заволодів вищевказаним мобільним телефоном.

Після чого ОСОБА_3 з місця скоєння злочину, заволодівши майном втік, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоди на загальну суму 5464,00 гривень.

Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство).

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.
З урахуванням наведеного, дослідивши матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайстві) при обставинах встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст.190 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

Щире каяття ОСОБА_3 визнається судом обставиною, що пом`якшує його покарання.
Разом з тим, суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, є таким, що не має судимості, на обліку у лікарів не перебуває.
З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції статті кримінального закону, за яким визнав його винуватим. При цьому вважає, що саме таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 є особою, яка працює та отримує дохід, суд не вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських, виправних робіт, обмеження волі, оскільки саме штраф буде відповідати принципу пропорційності та буде максимально сприяти досягненню мети покарання. Враховуючи те, що ОСОБА_3 працевлаштований, його майновий стан безпосередньо сприятиме забезпеченню виконанню вироку суду.
Вирішуючи питання про розмір штрафу, суд виходить з наступного.
За загальними правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. (ч.2 ст. 4 КК України).

Санкцією ч 1. ст. 190 КК України, в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення, було передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.
01 липня 2020 року набули чинності зміни до ч.1 ст. 190 КК України, згідно якими посилена відповідальність за вказане правопорушення у вигляді штрафу та встановлено покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. (Закон № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року). При цьому даним законом диспозицію ч.1 статті 190 КК України змінено не було.
Відповідно до ч.2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Враховуючи, що санкцією ч 1. ст. 190 КК України, в редакції закону № 2617-VIII посилена відповідальність обвинуваченого щодо покарання у вигляді штрафу, порівняно з редакцією що діяла до 01 липня 2020 року, то застосуванню в даному випадку підлягає санкція ч.1 ст. 190 КК України в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення (щодо штрафу).

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню була проведена судово-товарознавчої експертизи № 1674-20 від 09.04.2020 року, вартість якої складає 326,88 гривень, які підлягають стягненню з обвинуваченого на підставі вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись статтями 100,369,370,373,374,381,382 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ: «Samsung А30» ІМЕІ НОМЕР_1 - залишити за належністю потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 326 гривень 88 копійок.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1