Справа № 273/502/19
Провадження № 1-кп/273/18/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000276 від 02.08.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , громадянку України, українку, розлучену, працюючу перукарем в ФОП ОСОБА_4 , освіта професійно-технічна, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судиму,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 в грудні 2018 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, незаконно з метою збуту придбала у невстановленої слідством особи особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс загальною масою 15,589 г., який перевезла за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 та залишила на зберігання з метою збуту.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на збут наркотичного засобу, 19.12.2018 близько 10:00 год. ОСОБА_3 частину наркотичної речовини масою 2,115 г загорнула у паперовий згорток та перенесла за місцем роботи в перукарню ФОП ОСОБА_4 , що в кімнаті АДРЕСА_3 , а решту залишила на зберігання з метою збуту.

В подальшому, 19.12.2018, в телефонній розмові з ОСОБА_7 , ОСОБА_3 погодилась продати йому наявний у неї особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс. В цей же день, відповідно до раніше укладеної усної домовленості, близько о 12:00 год., ОСОБА_7 прибув до місця роботи ОСОБА_3 , а саме до приміщення готелю «Случ», і по по АДРЕСА_1 , де знаходиться перукарня ФОП ОСОБА_4 , перебуваючи у коридорі вказаного готелю ОСОБА_7 передав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 200 гривень, котра отримавши гроші, відповідно до укладеної між ними домовленості, одразу передала ОСОБА_7 паперовий згорток із подрібненою речовиною рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом загальною масою 2,115 г., таким чином збувши особливо небезпечний засіб -канабіс. В цей же день о 13:40 год ОСОБА_7 затримано працівниками поліції, та в ході обшуку в нагрудній кишені куртки виявлено та вилучено паперовий згорток із подрібленою речовиною сіро-зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом загальною масою 2,115 г.

19.12.2018 в ході обшуку домогосподарства за місцем проживання по АДРЕСА_2 ОСОБА_3 , працівниками поліції виявлено та вилучено:

- суху подрібнену рослинну масу зеленого кольору, відповідно до висновку експерта № 2/1085 від 23.01.2019 являється особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого (в перерахунку на висушену речовину) становить: 3,201 г;

- суху подрібнену рослинну масу зеленого кольору, відповідно до висновку експерта № 2/1085 від 23.01.2019 являється особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого (в перерахунку на висушену речовину) становить: 9,824 г.;

- наперсток червоного кольору із нашаруваннями особливо небезпечного наркотичного засобу екстракту канабісу, маса екстракт канабісу в перерахунку в суху речовину становить 0,047 г. Відповідно до висновку експерта № 2/1086 від 25.01.2019;

- верхній зріз пластикової пляшки схожому на пристрій для куріння виявлено нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу екстракту канабісу в перерахунку в суху речовину становить 0,402 г.

Всього в домогоснодарстві ОСОБА_3 виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, обіг якого заборонено загальною масою в перерахунку на суху речовину 13,474 г, який вона зберігала за місцем свого проживання з метою подальшого збуту.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 своєї провини у вчиненому злочині не визнала, обставини вказані в обвинувальному акті заперечувала. Від показів відмовилася на підставі ст..63 Конституції України. Під час дебатів та останнього слова повідомила суд, що їй не відомо кому належить виявлений наркотичний засіб під час обшуку за місцем її проживання, так як до даного приміщення мають доступ і інші співвласники: батьки, брат і сестра. Записаний жіночий голос на оптичному диску їй не належить.

Не зважаючи на невизнання вини обвинуваченою, суд оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що вина обвинуваченої у вчиненні злочину підтверджується наступними, дослідженими судом доказами у їх взаємозв`язку.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що він не купував у ОСОБА_3 наркотичних засобів, а ходив завжди до неї стригтися. З приводу торгівлі наркотичними засобами ОСОБА_3 йому нічого не відомо. Крім того пояснив, що мав заборгованість перед ОСОБА_3 за попередні стрижки. Не заперечував того факту, що номер телефону з якого здійснювалися дзвінки для ОСОБА_3 , записи розмов які наявні в матеріалах справи, належать йому, однак тих розмов які зазначені в протоколах, він не пам`ятає. Із ОСОБА_3 він домовлявся виключно за можливість надання нею перукарських послуг. Окрім того, ОСОБА_7 пояснив суду, що під час його затримання працівниками поліції було порушено його права, адже йому не представилися та не надали посвідчень для ознайомлення, більш того, відразу застосували газовий балончик із сльозоточивим газом та закували в кайданки. Вилучені під час обшуку наркотики в його кармані працівниками поліції він знайшов за день до цієї події на вулиці біля свого дому в паперовому згортку в коробці з під сигарет, вирішивши спробувати їх, забрав собі. Що стосується показів наданих на досудовому слідстві ОСОБА_7 зазначив, що він їх давав у тому вигляді в якому йому сказали працівники поліції, тобто, до початку відеозапису йому неодноразово слідчий наголосив на тому, як саме та в якій формі, послідовності надавати покази. Щодо порушень чи тиску під час допиту працівниками поліції він нікуди не скаржився, адже перебував у шоковому стані. Також доповнив, що боїться за своє життя через тиск родичів обвинуваченої, які на нього впливають.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що він був понятим під час обшуку житлового приміщення, де проживає ОСОБА_3 . Зазначив, що до вказаного житлового будинку він прибув разом із працівниками поліції, в будинку були батьки обвинуваченої, які безперешкодно впустили працівників поліції до будинку, не заперечували щодо обшуку. Під час обшуку, який проводився працівниками поліції він постійно був поруч, але не пам`ятає в якій кімнаті вилучалася дана суміш. У підвалі будинку працівниками поліції було виявлено баночку із зеленою сумішшю схожою на наркотичні засоби, крім того, в будинку було виявлено таблетки зеленого кольору. Всі виявлені речовини були запаковані в конверт, опечатані та зі слів працівників поліції відправлені на експертизу, протокол був прочитаний та ним підписаний.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що вона була понятою під час обшуку місця роботи ОСОБА_3 . До приміщення вона прийшла разом з працівниками поліції, які виломавши двері зайшли туди та почали робити обшук. Вказані події відбувалися 19 грудня 2018 року. У ОСОБА_3 під час обшуку особистих речей нічого виявлено не було, окрім коштів, мобільного телефону, які їй належали та були вилучені працівниками поліції. Як закінчили обшук, то з даним протоколом ознайомилась та підписала.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що він був понятим під час затримання ОСОБА_7 напроти Баранівської районної державної адміністрації. Коли його привезли на вказане місце події, то ОСОБА_7 вже перебував у кайданках. При цьому дозвіл на обшук ОСОБА_7 надав добровільно, але заперечував, що виявлена речовина, а саме згорток з речовиною зеленого кольору, належить йому, про неї нічого йому не відомо та казав, що йому підкинули працівники поліції. Вилучену речовину працівники поліції запакували у конверт, опечатали. При обшуку у його присутності жодний працівник поліції не здійснював тиску на ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що він був понятим під час затримання ОСОБА_7 напроти Баранівської районної державної адміністрації, але точно не памятає де відбувалося та не памятає чи ОСОБА_7 перебував у кайданках. Під час обшуку у ОСОБА_7 працівниками поліції було вилучено щось, але що саме він не пам`ятає. При обшуку у його присутності жоден працівник поліції не здійснював тиску на ОСОБА_7 . Не заперечував факту підписання протоколу обшуку.

Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 в судовому засіданні відмовилися надавати покази, будучи повідомленим про кримінальну відповідальність та не пояснивши суду свою відмову.

Свідок ОСОБА_15 згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Також, за клопотанням прокурора був викликаний в судові засідання 18.07.19, 12.08.2019, 05.09.2019, 01.10.2019, 28.10.2019, 13.11.2019, 03.12.2019, 13.01.2020, 28.02.2020, 17.03.2020,31.03.2020, 06.05.2020, 22.05.2020, 26.08.2020 свідок ОСОБА_16 , який не з`являвся, на неодноразові приводи працівники поліції свідка у судове засідання не доставляли, на неодноразове покладання обов`язку на прокурора свідок теж у судове засідання не був доставлений, а тому суд відмовив у допиті даного свідка щоб не затягувати розумні строки розгляду даного кримінального провадження та враховуючи те, що 10.02.2020 прокурор відмовлявся від виклику у судове засідання свідка ОСОБА_16 .

Крім того, вина ОСОБА_3 об`єктивно підтверджується дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами, а саме:
протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 27.07.2018 та довідкою до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії згідно яких задокументовано телефонні розмови з СІМ № НОМЕР_2 (т.1, а.с. 36-46);

протокол тимчасового доступу до речей та документів від 25.09.2018 згідно якого отримано доступ та вилучено копію відповідної інформації, що наявна в оператора мобільного зв`язку ПрАТ Київстар» (т.1,а.с. 48);

електронні носії CD-R диском вх. 25733 вих 18131/3/пт (т.1,а.с. 49);

протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 29.09.2018 та інформацією, що зберігається на оптичному носії DVD+R №88 т від 21.06.2018 (т.1,а.с. 50-55);

протокол обшуку від 19.12.2018 з оптичними дисками до нього, згідно якого здійснено обшук в кімнаті АДРЕСА_3 . В ході проведення даного обшуку було виявлено та вилучено наступні речі: мобільний телефон марки «Арplе», моделі «Iphone 5», сім карту мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 ; п`ять квитанцій АТ КБ «ПриватБанк»; банківська картка для виплат АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 ; грошові кошти в сумі 150 грн. банкнотами номіналом 50 та 100 грн.; записник в твердій обкладинці білого кольору. (т.1,а.с. 56-61);

протокол обшуку від 19.12.2018 з оптичними дисками до нього, згідно якого здійснено обшук домогосподарства по АДРЕСА_2 , де знайшли суху подрібнену рослинну масу зеленого кольору, відповідно до висновку експерта № 2/1085 від 23.01.2019 являється особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого (в перерахунку на висушену речовину) становить: 3,201 г; суху подрібнену рослинну масу зеленого кольору, відповідно до висновку експерта № 2/1085 від 23.01.2019 являється особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого (в перерахунку на висушену речовину) становить: 9,824 г.; наперсток червоного кольору із нашаруваннями особливо небезпечного наркотичного засобу екстракту канабісу, маса екстракт канабісу в перерахунку в суху речовину становить 0,047 г. Відповідно до висновку експерта № 2/1086 від 25.01.2019; верхній зріз пластикової пляшки схожому на пристрій для куріння виявлено нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу екстракту канабісу в перерахунку в суху речовину становить 0,402 г. (т.1, а.с. 62-70);

постанова про приєднання до кримінального провадження речових доказів та здачу їх на зберігання від 19.11.2018 згідно якої до матеріалів справ и долучено речові докази (т.1, а.с. 71-72);

висновок експерта від 23.01.2019 №2/1085 з ілюстративною таблицею згідно яких надана на експертизу подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, яка була упакована в паперовий конверт №3, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 3.201 г. Надана на експертизу подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, яка була упакована в паперовий конверт №6, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 9, 824 г. (т.1, а.с. 73-80);

висновок експерта від 25.01.2019 №2/1086 з ілюстративною таблицею згідно яких у наданих на експертизу у паперовому конверті з написом №1 у сімнадцяти таблетках зеленого кольору в межах чутливості використаних методів дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, зразки яких наявні в лабораторії Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, не виявлено.

На поверхні наданого на експертизу металевого предмета з фрагментом металевої сітки, поміщеного у отвір предмета червоного кольору, який був упакований у паперовий конверт з написом «№4», виявлено нашарування речовини коричневого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено,-екстрактом канабісу. Маса екстракту канабісу в перерахунку на суху речовину становить 0.047 г.

На поверхні наданого на експертизу фрагмента пляшки, який був упакований у пакет із полімерного матеріалу чорного кольору, виявлено нашарування речовини коричневого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - екстрактом канабісу. Маса екстракту канабісу в перерахунку на суху речовину становить 0, 402 г. (т.1, а.с. 83-89);

протокол обшуку від 19.12.2018 з оптичними дисками до нього, згідно якого було здійснено обшук ОСОБА_7 на АДРЕСА_1 , де знайшли в нагрудній кишені куртки виявлено та вилучено паперовий згорток із подрібленою речовиною сіро-зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом загальною масою 2,115 г. (т.1, а.с. 93-97);

постанову про приєднання до кримінального провадження речових доказів та здачу їх на зберігання від 19.12.2018 згідно якої до кримінального провадження долучено речові докази (т.1, а.с. 98);

висновок експерта від 11.01.2019 №2/1077 з ілюстративною таблицею згідно яких надана на експертизу у паперовому конверті речовина рослинного походження зеленого кольору містить основний психоактивний компонент коноплі тетрагідроканабінол і є особливо небезпечним наркотичним засобом-канабісом, обіг якого заборонено. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 2, 115 г (т.1, а.с. 101-106);

протокол огляду предмета від 19.12.2019 згідно якого проведено огляд речей вилучених під час обшуків 19.12.2018 за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем роботи ОСОБА_3 в перукарні за адресою: кімната АДРЕСА_3 (т.1, а.с. 108-110);

постанову про приєднання до кримінального провадження речових доказів та здачу їх на зберігання від 19.11.2018 згідно якої визнано речові докази та передано їх на зберігання (т.1, а.с. 111);

протокол тимчасового доступу до речей та документів від 16.01.2019 отримано тимчасовий доступ та вилучено копію відповідної інформації, що виявлена в АТКБ «Приват Банк» (т.1, а.с. 112-114);

протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 14.01.2019з диском DVD+R №91 т від 10.09.2018 (т.1, а.с. 115-160);

постанову про приєднання до кримінального провадження речових доказів та здачу їх на зберігання від 19.12.2018 згідно якої визначено речові докази та здано їх на зберігання (т.1, а.с. 161).

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, адже ні підозра, ні обвинувачення не можуть відповідно до ч.3 ст.17 КПК України ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а сукупність зібраних доказів, суд оцінює з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з яким судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, безпосередньо, щодо вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, дослідивши, надані суду докази, зібрані відповідно до вимог кримінально-процесуального закону, які є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченою діяння, інкримінованого стороною обвинувачення, встановив доведення вини обвинуваченої ОСОБА_3 в повному обсязі, вину обвинувачена не визнала, але вона повністю підтверджується доказами, які були досліджені у судовому засіданні безпосередньо.
Аналізуючи та оцінюючи досліджені по справі докази, суд приходить до висновку, що не визнання обвинуваченою своєї вини по суті висунутого обвинувачення у вчиненні інкримінованого їй злочину, суд розцінює як вибрану нею позицію свого захисту, для уникнення передбаченої законом відповідальності за вказаний злочини, за яке передбачено покарання до 10-ти років позбавлення волі з конфіскацією майна, побудовану на непричетності до його вчинення.
Вина обвинуваченої ОСОБА_3 повністю підтверджується показами свідків, допитаних безпосередньо під час судового провадження, сумнівів у правдивості яких суд не має, оскільки вони послідовні логічні та узгоджуються між собою і підтверджені іншими доказами дослідженими по справі судом та аудіо - відеоматеріалами, які прямо вказують на вчинення злочинів саме ОСОБА_3 , вони є достовірними, належними та допустимими, отриманими у передбаченому кримінально-процесуальним Законом порядку, також висновками експертів по кримінальному провадженню, які здійснені компетентними спеціалістами, які відповідно до Закону України «Про судову експертизу» мають право на проведення експертиз, а також узгоджуються з іншими об`єктивними доказами дослідженими судом. Досліджені протоколи слідчих та процесуальних дій, складені і оформлені у порядку який передбачений КПК України, є джерелом доказів, оскільки у них підтверджуються обставини і факти, що мають значення для вирішення справи.
Оцінюючи вказані вище докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй злочину, є встановленою згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом» (ст.17 КПК України). При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.
Так, обвинувачена ОСОБА_3 намагається запевнити суд, що вона ніякого відношення до кримінального правопорушення не має, обігом наркотичних засобів не займається та наркотичний засіб не збувала свідку ОСОБА_7 , або взагалі заперечує обставини, викладені в обвинувальному акті, при цьому під час дебатів та останнього слова запевняє суд, що знайдені наркотичні засоби під час обшуку їй не належать, а голос в телефонних розмовах не її.
Проте, така позиція обвинуваченої повністю спростовується дослідженими відеоматеріалами, звукозаписами, показами свідків допитаних безпосередньо під час судового провадження, сумнівів у правдивості яких суд не має, вони логічні, узгоджуються між собою та дослідженими доказами.
Стороною обвинувачення на підтвердження незаконного збуту наркотичних речовин обвинуваченою ОСОБА_3 під час досудового розслідування допитувалися свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . ОСОБА_14 .
ОСОБА_7 показував, що неодноразово купував наркотичний засіб у ОСОБА_3 , та зазначив, що дійсно 19.12.2018 близько 12:30 год., він перебуваючи в коридорі готелю «Случ», що по пров.Кооперативний 2а, в м.Баранівка за грошові кошти в сумі 200 грн. придбав у ОСОБА_3 паперовий згорток із наркотичним засобом «марихуана» для власних потреб. Перед придбанням вказаного наркотичного засобу він зв`язувався із ОСОБА_3 із свого мобільного телефону. Інші свідки під час досудового розслідування теж підтверджували факт придбання у ОСОБА_3 наркотичного засобу.
Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 під час допиту безпосередньо у судовому засіданні категорично відмовилися надавати будь які покази, про що були попереджені про кримінальну відповідальність.
Суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 цього кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
А тому, у судовому засіданні ОСОБА_7 був допитаний в якості свідка, який надав інші свідчення та показав, що паперовий згорток світло-зеленого кольору з наркотичною речовиною, котрий був вилучений працівниками поліції під час обшуку 19.12.2018, який ухвалою суду від 20.12.2018 визнано правомірним (т.1 а.с.197-199) знайшов напередодні у місцевому парку біля свого будинку та зберігав у кишені куртки, а до ОСОБА_3 він заходив для того щоб домовитися про стрижку. Також суду повідомив, що побоюється за своє життя через тиск з боку родичів обвинуваченої та зі сторони працівників поліції.
Судом також в ході судового розгляду було переглянуто відеозапис проведення обшуку (т.1, а.с.96-97 - диск), який визнається судом належним та допустимим доказом.
Під час перегляду даного відеозапису з слідчою дією, встановлено, що ОСОБА_7 повідомляв понятих та працівників поліції, що йому про даний наркотичний засіб нічого не відомо. У судовому засіданні під час допиту понятих, які були викликані в якості свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтвердили дані пояснення, а також в свою чергу повідомили, що на ОСОБА_7 працівники поліції тиск не здійснювали. Свідок ОСОБА_10 додатково показав, що ОСОБА_7 говорив, що нібито працівники поліції йому підкинули наркотичний засіб.
Також, спростовується факт тиску на свідка ОСОБА_7 з боку працівників поліції відповідне службове розслідування, яке проведено ГУНП в Житомирській області, де відповідні дії працівників поліції не підтвердилися нічим, крім слів самого свідка ОСОБА_7 (т.2, а.с.107-108).
Під час дослідження протоколу результатів проведення НСРД від 27.07.2018, 29.09.2018, 14.01.2016 та прослуховування дисків з телефонними розмовами (т.1, а.с.36-46, 50-55, 115-160), чітко чути та видно з матеріалів протоколу, що саме власниця абонентського номеру НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , номер телефону якої був вилучений під час обшуку в приміщенні готелю «Случ», домовляється про збут наркотичний засіб «марихуана» та його збуває.
Даним протоколом зафіксовано розмови ОСОБА_3 із ОСОБА_7 який користувався мобільним телефоном за № НОМЕР_5 про збут наркотичних засобів: від 13.12.2018 телефонна розмова об 21:23:28 де ОСОБА_18 домовився про придбання «ціленького»; від 26.11.2018 о 17:28:08 про те, щоб ОСОБА_3 винесла «ціленького»; 25.11.2018 об 20:14:55 про те, що ОСОБА_7 знаходиться біля будинку ОСОБА_3 і чекає, коли вона винесе «ціленького»; також 22.11.2018 о 18:56:03 про купівлю «цілого» у ОСОБА_3 за місцем її проживання; телефонні розмови від 20.11.2018 о 17:26:14 та 21:24:43 де ОСОБА_3 та ОСОБА_7 обговорюють вживання наркотичних засобів. Телефонні розмови від 18.11.2018 об 13:13:35 де ОСОБА_19 за «рублик» хоче придбати наркотичний засіб; в телефонній розмові від 16.11.2018 о 19:36:38 ОСОБА_7 домовляється про продаж «маленької» для розігріву у ОСОБА_3 , та домовляються, що остання залишить у поштовому ящику за місцем свого проживання; 14.11.2018 о 13:17:58 в телефонній розмові ОСОБА_7 домовився про придбання за «рублика» «половинку» за місцем роботи ОСОБА_3 . Ідентичні події відбулися і 19.12.2018 об 12:47:42, де ОСОБА_7 домовився про зустріч з ОСОБА_3 та коли повертався від останньої працівники поліції його затримали та при обшуку вилучили наркотичний засіб «марихуана».
При цьому, суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_7 наданих у судовому засіданні, з огляду на його заяву про тиск з боку родичів обвинуваченої. Зміну показів свідком ОСОБА_7 суд оцінює, як обраний ними спосіб захисту. Суд не приймає до уваги показання свідка щодо невизнання ними факту придбання наркотичних засобів у ОСОБА_3 , оскільки ці показання суперечать з іншими вказаними вище доказами, зокрема досліджених судом телефонних розмов зафіксованих в ході слідчих дій на протязі тривалого часу.
Отже, зазначені розмови підтверджують, що обвинувачена дійсно регулярно здійснює незаконний збут наркотичних засобів, при цьому незаконно придбала, перевозила та зберігала з метою збуту за місцем свого проживання.
Факт незаконного придбання підтверджуєтьсяпротоколом НСРД від 14.01.2019 за ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Житомирської області від 25.10.2018 №229т по зняттю інформації з транспортних телекомунікаційних мереж телефону за номером НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_3 шляхом домовленості в телефонних розмовах із постачальником, що здійснювався шляхом пересилання поштових посилок через відділення логістичної компанії ТОВ «Нової пошти», а ОСОБА_3 за отримані наркотичні засоби розраховувалася з особою шляхом перерахунку коштів на його картку «Приват Банку» № НОМЕР_6 , яка належить ОСОБА_20 та обговорюючи все по телефону номером НОМЕР_7 , що підтверджуються протоколами від 27.07.2018 та 29.09.09.2018 за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії передбаченої ст.263 КПК України.

Відповідно до ст. 307 КК України - придбання наркотичних засобів або психотропних речовин - це їх купівля, отримання в обмін на інші товари і речі, у вигляді позички, дарунка, нагороди, сплати боргу, привласнення знайденого, збирання (лише щодо наркотиків) дикоростучих конопель і маку (їх частин), а також післяжнивних залишків неохоронюваних посівів наркотиковмісних рослин, відходів виробництва, які містять наркотичні речовини, тощо. Отже, придбання зазначених предметів може бути як сплатним, так і безоплатним.

Телефонна розмова із абонентом на ім`я « ОСОБА_21 » за номером НОМЕР_7 від 15.11.2018 о 09:40:39 де ОСОБА_3 просить номер карткового рахунку щоб розрахуватись з ним за придбання наркотичних засобів та відправки даного товару через почту; телефонна розмова від 27.11.2018 о 09:22:03 ОСОБА_3 уточнює у чоловіка чи відправив через почту та про те, що їй потрібно 10 та розрахунок вона зробить на карту; 28.11.2018 о 15:53:54 домовляються про чергову поставку через почту, а також чоловік зазначає номер рахунку, на який потрібно переказати кошти на імя ОСОБА_20 ; також 01.12.2018 о 14:20:22 про передачу через почту; телефонна розмова 03.12.2018 о 10:49:28 де ОСОБА_3 уточнювала чи прийшов переказ коштів на рахунок чоловіку на імя « ОСОБА_21 »; телефонна розмова 13.12.2018 о 10:45:00 де ОСОБА_3 , домовляється про перерахунок коштів; 14.12.2018 о 09:50:35 про те, що « ОСОБА_21 » відправив посилку для ОСОБА_3 , а вона в свою чергу перерахувала три, а потім ще три скине....

Згідно ст. 307 КК України - перевезення наркотичних засобів або психотропних речовин - це переміщення їх з однієї території до іншої в межах України, причому обов`язковим елементом перевезення є використання будь якого транспортного засобу (потягу, літака, судна, автомобіля, трамвая, тролейбуса, електропоїзда метрополітену, мотоцикла, іншої самохідної машини, кінної запряжки тощо). Для визнання перевезення незаконним не має значення, чи є особа власником або користувачем транспортного засобу, а також відстань, на яку здійснено перевезення, даний факт підтверджується розсекреченим протоколом НСРД, де ОСОБА_3 користувалась послугами таксі задля перевезення наркотичних засобів.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26 квітня 2002 року (зі змінами), незаконне перевезення наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів полягає в умисному переміщенні їх будь якими видами транспорту у межах території України з порушенням порядку і правил, встановлених чинним законодавством.

Під час проведення обшуку домогосподарства від 19.12.2018 на підставі ухвали слідчого судді Баранівського районного суду Житомирської області від 06.12.2018 за №273/1283/18 проведеного за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_4 проведеного обшук за місцем проживання ОСОБА_3 , де під час обшуку виявлено та вилучено:

- суху подрібнену рослинну масу зеленого кольору, відповідно до висновку експерта № 2/1085 від 23.01.2019 являється особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого (в перерахунку на висушену речовину) становить: 3,201 г.;

- суху подрібнену рослинну масу зеленого кольору, відповідно до висновку експерта № 2/1085 від 23.01.2019 являється особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого (в перерахунку на висушену речовину) становить: 9,824 г.;

- наперсток червоного кольору із нашаруваннями особливо небезпечного наркотичного засобу екстракту канабісу, маса екстракту канабісу в перерахунку в суху речовину становить 0,047 г. Відповідно до висновку експерта № 2/1086 від 25.01.2019, яким ймовірно здійснювали валування та розфасовку наркотичного засобу;

- верхній зріз пластикової пляшки схожому на пристрій для куріння виявлено нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу екстракту канабісу, маса екстракту канабісу в перерахунку в суху речовину становить 0,402 г.

Проведенням негласної слідчої (розшукової) дії -прослуховування телефонних розмов ОСОБА_3 зафіксовано розмову ОСОБА_3 із своєю матір`ю, яка користувалась мобільним телефоном НОМЕР_8 , де ОСОБА_3 повідомила, що потрібно переховати «Матрьошку» в якій зберігались наркотичні засоби , так як ій стало відомо, що ОСОБА_7 було затримано працівниками поліції.

Дані докази підтверджують факт зберігання з метою збуту наркотичного засобу ОСОБА_3 за місцем свого проживання.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», вказано, що про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так і інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що саме особа наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє їх, тощо.
Під незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (стаття 307 КК України), слід розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика, введення володільцем цих засобів або речовин ін`єкцій іншій особі за її згодою тощо).
Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 307 КК України характеризується прямим умислом. Вчинення незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів має здійснюватись тільки з метою збуту. Судова практика також свідчить про те, що наявність мети збути є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього злочину.
Стороною обвинувачення доведено та надано докази, які свідчать про наявність у ОСОБА_3 мету збуту речовин рослинного походження, які згідно висновків експертів є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом.
Одночасно, суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_3 про вільний доступ до будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 брата та сестри, які є співвласниками згідно свідоцтва про право на власність від 31.05.1993.
До такого висновку суд дійшов в результаті дослідження доказів, зокрема довідки про склад сім`ї станом на 13.05.2019 за адресою: АДРЕСА_2 де зареєстровані: обвинувачена ОСОБА_3 , донька ОСОБА_22 , донька ОСОБА_23 , мати ОСОБА_15 , батько ОСОБА_24 .
При цьому, інші співвласники житла там не значаться, а її батьки є особами похилого віку.
Тобто, саме по собі свідоцтво про право на власність не доводить того факту, що вказані особи там проживають та могли мати відношення до речових доказів, що вилучалися.
Суд, не бере до уваги твердження обвинуваченої про те, що остання не має відношення до збуту наркотичних засобів, оскільки ці пояснення спростовуються в судовому засіданні вищевказаними доказами, які є належними та допустимими.
Суд, відкидає доводи ОСОБА_6 та ОСОБА_3 про відсутність речових доказів у даному кримінальному провадженні у зв`язку з тим, що прокурором не надано доказів про передачу вказаних доказів на зберігання до кімнати речових доказів та не надано вказаних речових доказі для огляду в судовому засіданні.
Факт вилучення речових доказів, документів, цінностей та іншого майна (у тому числі предметів і документів, вилучених з обігу) відображається у протоколі слідчої дії, що відповідає приписам п. 5 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час слідчих дій було вилучено речові докази.
Вилучення речових доказів фіксувалося відеозйомкою у відповідності до абзацу 2 пункту 6 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду.
При цьому, всі речові докази наявні у даному кримінальному провадженні вилучалися, упаковувались та опечатувались у присутності понятих, які підтвердили вказані обставини безпосередньо у судовому засіданні.
Більш того, ОСОБА_3 та її захиснику було надано доступ до матеріалів кримінального провадження, що підтверджується відповідним протоколом та вказує на можливість стороною захисту реалізувати своє право на огляд речових доказів з моменту такого відкриття. При цьому, жодних клопотань, зауважень чи заперечень стороною захисту заявлено не було.
З огляду на викладене, суд вважає доводи захисника ОСОБА_6 та обвинуваченої ОСОБА_3 про відсутність речових доказів у даному кримінальному провадженні безпідставні.
Суд, звертає увагу на доводи захисника щодо недопустимості оптичних дисків та інформації, що міститься на них з огляду на відсутність фоноскопічної експертизи (а.с.25,207 т. 2).

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, що відповідає приписам ч. 1 ст. 94 КПК України.

Таким чином, на думку суду вказані речові докази не можуть визнаватися недопустимими доказами лиш через відсутність фоноскопічної експертизи, адже оцінюються судом з точки зору взаємозв`язку з іншими доказами.

Зокрема, суд бере до уваги те, що телефонні розмови які записані на дисках здійснювалися на протязі тривалого періоду, а саме: з 17.07.2018 по 24.07.2018, з 25.07.2018 по 21.08.2018, з 25.10.2018 по 19.12.2018, у різну пору доби та озвучувалися виключно жіночим голосом, під час розмови з іншими абонентами обвинувачена себе ідентифікує як « ОСОБА_3 », а абоненти, які їй телефонували ідентифікують як « ОСОБА_25 », « ОСОБА_26 »
Більш того, такі телефонні розмови здійснювалися з номеру телефону НОМЕР_2 , який був вилучений саме у ОСОБА_27 під час обшуку зафіксованого протоколом обшуку від 19.12.2018 (а.с. 56).

Вказані факти на думку суду, в сукупності, вказують на те, що саме ОСОБА_27 здійснювалися відповідні розмови, що зафіксовані на звукозаписі.

При цьому, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

З огляду на викладене, зважаючи на відсутність будь-яких належних та допустимих доказів сторони захисту в обґрунтування своїх доводів у частині невідповідності голосу на оптичних дисках ОСОБА_27 , зважаючи на вище викладені докази досліджені судом, суд вважає клопотання захисника ОСОБА_6 щодо визнання неналежними доказами оптичних дисків на яких записано аудіо запис телефонних розмов у період часу з 17.07.2018 по 24.07.2018, з 25.07.2018 по 21.08.2018, з 25.10.2018 по 19.12.2018 таким, що не підлягає задоволенню.

Також, суд вважає таким, що не підлягає задоволенню клопотання ОСОБА_6 про визнання оптичних дисків та інформації, що міститься на них недопустимими доказами з огляду на наступне (а.с. 229 т. 1).
Згідно з вимогами статей 86, 87 КПК України доказ є недопустимим, якщо він отриманий не у порядку, встановленому цим Кодексом, в тому числі якщо він здобутий завдяки здійсненню процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу.

Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді, що відповідає приписам ч.ч. 2, 3 ст.290 КПК України.

Зважаючи на те, що стороною захисту не надано жодних доказів в обґрунтування своїх доводів, натомість, стороною обвинувачення підтверджено факт відкриття таких матеріалів обвинуваченій та стороні захисту наявними в реєстрі матеріалів досудового розслідування в кримінальному провадженні протоколами надання доступу до матеріалів справи, суд вважає клопотання захисника ОСОБА_6 про визнання вказаних дисків та інформації, що міститься на них недопустимими, таким що не підлягає задоволенню.
Крім того, суд вважає таким, що не підлягає задоволенню клопотання ОСОБА_6 про визнання недопустимим доказом копій клопотання начальника СВ Баранівського ВП про надання дозволу на проведення НСРД та копії ухвали слідчого судді Житомирського апеляційного суду ОСОБА_28 від 25.10.2018 про надання дозволу на проведення негласної слідчої розшукової дії з огляду на наступне (а.с. 73, 74 т. 2).

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові 16 січня 2019 року (провадження 13-37кс18) в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 442 КПК, за наявності відповідного клопотання процесуальні документи, які стали підставою для проведення НСРД (ухвали, постанови, клопотання) і яких не було відкрито стороні захисту в порядку, передбаченому ст. 290 КПК, оскільки їх тоді не було у розпорядженні сторони обвинувачення (процесуальні документи не було розсекречено на момент відкриття стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження), можуть бути відкриті іншій стороні, але суд не має допустити відомості, що містяться в цих матеріалах кримінального провадження, як докази.

При цьому, у рішенні «Якуба проти України» від 12 лютого 2019 року ЄСПЛ зазначив, що право на розкриття відповідних доказів не є абсолютним правом. У будь-якому кримінальному провадженні можуть виникати конкуруючі інтереси, наприклад, національна безпека або необхідність захищати свідків, що піддаються ризику репресій, або зберігати таємні поліцейські методи розслідування злочинів, які повинні бути урівноважені з правами обвинувачених. У деяких випадках може бути необхідним отримання певних доказів від сторони захисту, щоб зберегти основні права іншої особи або захистити важливий суспільний інтерес. Проте лише такі заходи, які обмежують право на захист і є суворо необхідними, є також припустимими згідно з пунктом 1 статті 6. Крім того, для того, щоб гарантувати обвинуваченому справедливий судовий розгляд, будь-які труднощі, які викликають обмеження прав захисту, повинні бути належним чином компенсовані процедурами, яких дотримуються судові органи.

Так, під час безпосереднього дослідження доказів у змагальній процедурі судового розгляду суд має оцінити докази, отримані в результаті НСРД із перевіркою процесуальних підстав для проведення НСРД, в тому числі у випадках, коли такі матеріали не були надані стороні захисту у порядку, передбаченому ст. 290 КПК через їх фактичну відсутність у сторони обвинувачення на час завершення досудового розслідування. Водночас сторона обвинувачення повинна вживати необхідних і достатніх заходів для розсекречення матеріалів, які стали процесуальною підставою для проведення НСРД з метою найшвидшого надання їх стороні захисту, в т.ч. і для відкриття матеріалів іншій стороні у відповідності зі ст. 290 КПК. Якщо відповідні процесуальні документи були отримані стороною обвинувачення після передачі справи в суд, вона зобов`язана здійснити їх відкриття згідно з ч. 11 ст. 290 КПК.

Втім, ухвала слідчого судді про надання дозволу на проведення НСРД та клопотання про надання дозволу на його проведення не є доказом у кримінальному провадженні. Адже, відповідно до ст. 84 КПК доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Системне тлумачення ст. 290 КПК дозволяє зробити висновок, що відповідно до ч. 12 ст. 290 КПК, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів, які є в її розпорядженні, то відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази. В ухвалі слідчого судді про проведення НСРД та клопотання про надання дозволу на його проведення немає жодних відомостей, які можуть бути доказами у конкретному кримінальному провадженні. Ці процесуальні документи за своєю правовою природою є процесуальною підставою для отримання доказів. Але сам доказ вони не підміняють і у доказ не трансформуються.

Ухвала слідчого судді про проведення НСРД та клопотання про надання дозволу на його проведення повинні досліджуватися судом під час розгляду справи у суді першої інстанції з метою оцінки допустимості доказів, отриманих в результаті НСРД.

Велика палата Верховного Суду у постанові наголошує, що сторона захисту вправі мати інформацію про всі елементи процесуального порядку отримання стороною обвинувачення доказів, які остання має намір використати проти неї в суді.

У своєму рішенні Велика палата Верховного Суду звертає увагу на те, що ЄСПЛ зазначав, що кримінальне провадження, у тому числі складові такого провадження, які стосуються процедури, мають бути засновані на принципі змагальності, і має бути забезпечена процесуальна рівність сторін обвинувачення і захисту.

Однак, варто враховувати ту обставину, що принцип змагальності є наскрізним і він не закінчується після реалізації положень ст. 290 КПК. Навпаки, після передачі кримінального провадження до суду саме суд у ході судового розгляду під час безпосереднього дослідження кожного доказу у змагальній процедурі забезпечує дотримання принципу змагальності.

На етапі досудового розслідування сторони у відповідності до ст. 290 КПК повинні розкрити всі докази, які є у їхньому розпорядженні.

Однак, оцінка належності, допустимості кожного із доказів буде здійснюватися судом, і суд, аналізуючи кожен із доказів, повинен дослідити процесуальні підстави (ухвали, клопотання тощо), які стали підставою для отримання будь - якого з доказів.

Відповідь на питання про можливість надання ухвал слідчого судді про дозвіл на проведення НСРД та клопотання про надання дозволу на його проведення під час судового розгляду у суді першої інстанції повинна ґрунтуватися на безумовному дотриманні принципу змагальності.

Також, дана позиція узгоджується постановою Великої Палати Верховного Судувід 16жовтня 2019року (справа № 640/6847/15-к,провадження №13-43кс19).
Якщо у ході розгляду кримінального провадження у суді було задоволене повторне клопотання прокурора про розсекречення процесуальних документів, які стали підставою для проведення НСРД, і розсекречено їх, то відповідні процесуальні документи як такі, що отримані стороною обвинувачення після передачі справи в суд, повинні бути відкриті згідно з частиною одинадцятою статті 290 КПК України.
Якщо процесуальні документи, які стали підставою для проведення НСРД, розсекречені під час судового розгляду, і сторона захисту у змагальному процесі могла довести перед судом свої аргументи щодо допустимості доказів, отриманих у результаті НСРД, в сукупності з оцінкою правової підстави для їх проведення, то суд повинен оцінити отримані докази та вирішити питання про їх допустимість.
У випадку розкриття процесуальних документів, які стали підставою для проведення НСРД після передачі кримінального провадження до суду, суд зобов`язаний забезпечити стороні захисту достатній час та реальну можливість для доведення перед судом своєї позиції щодо належності та допустимості доказів, отриманих в результаті НСРД в комплексі із процесуальною підставою для проведення НСРД з метою реалізації принципу змагальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК.

Таким чином, докази у вигляді результатів НСРД повинні бути безумовно відкриті стороні захисту у порядку, визначеному ст. 290 КПК.

Зважаючи на наведене, ухвала слідчого судді про дозвіл на проведення НСРД та клопотання про надання дозволу на його проведення не є доказом у розумінні статей 84, 99 КПК, в них не містяться відомості, які можуть бути використані як докази.

З огляду на викладене та на те, що вказані процесуальні документи були відкриті стороні захисту безпосередньо в судовому засіданні та забезпечено стороні захисту достатній час та реальну можливість для доведення перед судом своєї позиції щодо належності та допустимості доказів, отриманих в результаті НСРД в комплексі із процесуальною підставою для проведення НСРД з метою реалізації принципу змагальності, суд вважає клопотання ОСОБА_6 про визнання їх неналежними доказами таким, що не підлягає задоволенню.

Також, суд вважає таким, що не підлягає задоволенню клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 про визнання висновку судової експертизи матеріалів , речовин і виробів №2/1085 від 23 січня 2019 року складеного експертом Житомирського НДЕКЦС ОСОБА_29 недопустимим доказом з огляду на наступне (а.с. 26, 75,76 т. 2).

Так, ОСОБА_6 в обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що вказаний доказ було здобуто з порушенням КПК України з огляду на те, що під час судового розгляду прокурор не надала витягів з ЄРДР що підтверджують внесення до реєстру досудових розслідувань відомостей про незаконні придбання і зберігання обвинуваченою ОСОБА_3 особливо небезпечного наркотичного засобу марихуани з метою збуту.

Під час вирішення даного клопотання суд бере до уваги той факт, що вказані докази були здобуті в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000276 від 02.08.2018 здобуті на підставі ухвали слідчого судді Баранівського районного суду Житомирської області від 06.12.2018 за № 273/1283/18. Відтак, на думку суду доводи ОСОБА_6 про неналежність вказаних доказів немає жодних правових обґрунтувань, адже вони є здобутими відповідно КПК України, а тому вказане клопотання не підлягає задоволенню.

Крім того, суд вважає таким, що не підлягають задоволенню клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 про визнання неналежними доказами висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №2/1077 від 11.01.2019 складений експертом ОСОБА_30 та протокол обшуку ОСОБА_7 від 19.12.2018 та вилучені під час цієї слідчої дії (паперовий згорток з речовиною рослинного походження мобільний телефон з сім картою, адже вказані докази здобуті у відповідності до вимог КПК України в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 000444, матеріали якого були об`єднані в одне провадження з матеріалами кримінального провадженням внесеним до ЄРДР за № 000276 з огляду на те, що до вказаних кримінальних правопорушень причетна одна і та ж особа (а.с. 196, 101, 201, 200, 202, 205, 206 т. 1, а.с. 26 т. 2).

Також суд вважає таким, що не підлягає задоволенню клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 про визнання всіх без виключення речових доказів здобутих 19 грудня 2018 року під час проведення обшуків у даному кримінальному провадженні та висновки експертів, отриманих за результатами цих речових доказів недопустимими доказами з огляду на те, що вказані дії проводилися за дорученням старшого слідчого СВ Баранівського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_31 .

Такі процесуальні дії відповідають приписам ст. 40 та 41 КПК України згідно яких слідчий доручає проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам (а.с. 128 т. 2).

При цьому, суд визнає клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 про визнання неналежним доказом копії протоколу про адміністративне правопорушення, постанови начальника Баранівського ВП ОСОБА_32 від 29 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_7 і квитанції про сплату штрафу за ч. 1 ст. 44 КУпАП не допустимими доказами, таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне (а.с. 129, 207 т. 2).

З висновку ВП ВС, викладеним в п. 63 постанови від 16.01.2019 у провадженні №13-37 кс 18 «за наявності відповідного клопотання процесуальні документи, які стали підставою для проведення НС (Р) Д і які не були відкриті стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України, оскільки їх тоді не було в розпорядженні сторони обвинувачення (процесуальні документи не було розсекречено на момент відкриття стороною обвинувачення метеріалів кримінального провадження), можуть бути відкриті іншій стороні, але суд не має допустити відомості , що містяться в цих матеріалах кримінального провадження, як докази»

З досліджених судом доказів, зважаючи на вказану вище позицію ВП ВС, враховуючи, що постанова начальника Баранівського ВП ОСОБА_32 від 29.01.2019 про притягнення ОСОБА_7 і квитанції про сплату штрафу за ч. 1 ст. 44 КУпАП не було в розпорядженні сторони обвинувачення на момент завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000276 та направлення обвинувального акту до суду, та немає відомостей про їх засекречення на той момент, суд вважає за необхідне визнати неналежними доказами постанову начальника Баранівського ВП ОСОБА_32 від 29.01.2019 про притягнення ОСОБА_7 і квитанцію про сплату штрафу за ч. 1 ст. 44 КУпАП.

Одночасно, суд розглядає клопотання ОСОБА_6 про визнання неналежними доказами протокол обшуку ОСОБА_7 від 19.12.2018 неналежними і недопустимими доказами з огляду на те, що обшук проводився в рамках розслідування кримінального провадження №000444 від 19.12.2019, а не в провадженні щодо ОСОБА_3 (а.с. 130 т. 2).

Такі твердження захисника на думку суду є безпідставними та такими, що не відповідають вимогам КПК України.

Так, згідно ч. 1 ст. 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

Судом встановлено, що постановою від 20.12.2018 було об`єднано в одне провадження матеріали кримінальних проваджень №0000276 та №0000444.

Таким чином, здобуті докази в межах даних кримінальних проваджень сумніви щодо належності яких є у захисника, на думку суду є належними та допустимими, а клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 про визнання неналежними доказами протоколу обшуку ОСОБА_7 від 19.12.2018 є таким, що задоволенню не підлягає.

Крім того, суд вважає таким, що не підлягає задоволенню клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 щодо визнання неналежними доказами протоколу обшуку ОСОБА_7 від 19.12.18 та висновок експертизи матеріалів речовин і виробів складений експертом ОСОБА_33 №2/1085 від 11.01.2019 з огляду на наступне.

В обґрунтування вказаного клопотання ОСОБА_6 зазначає, що в ході судового розгляду прокурор не надав доказів, які б підтверджували те, що сторона обвинувачення виконала вимоги статтей 214, 37, 39 КПК України, а саме те, що інформація про вилучення у ОСОБА_7 під час обшуку речовини, схожої на наркотичний засіб канабіс була внесена в ЄРДР, що розслідування виявленого кримінального правопорушення доручалося слідчому ОСОБА_34 , а процесуальне керівництво по цьому факту доручено здійснювати прокурору ОСОБА_5 .

Вказана позиція захисника спростовується дослідженими судом доказами, зокрема постановою про об`єднання кримінальних проваджень з якої вбачається, що за фактом виявлення у ОСОБА_7 в кишені куртки паперового згортку із подрібненою речовиною рослинного походження 19.12.2018 внесено відомості до ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КПК України (т.1, а.с. 201).

При цьому, відомості про те, що розслідування виявленого кримінального правопорушення не доручалося слідчому ОСОБА_34 , а процесуальне керівництво по цьому факту не доручено здійснювати прокурору ОСОБА_5 спростовується відомостями з Єдиного реєстру кримінальних проваджень, які долучені до матеріалів справи та дослідженого судом (а.с. 48 т. 2).

Також, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 щодо визнання недопустимими доказами протоколи негласних слідчих дій від 27.07.2018 за період з 17.07. по 24.07.2018, 29.09.2018 за період з 25.07.2018 по 21.08.2018, від 14.01.2019 за період з 25.10.2018 по 19.12.2018 складені начальником СКР ОСОБА_35 , як такі що не відповідають вимогам ст.ст. 252, 104, 106 КПК України.

За нормою ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Ч. 2 ст. 93 цього Кодексу передбачає, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

З досліджених судом протоколів негласних слідчих дій від 27.07.2018 за період з 17.07. по 24.07.2018, 29.09.2018 за період з 25.07.2018 по 21.08.2018, від 14.01.2019 за період з 25.10.2018 по 19.12.2018 вбачається, що у вказаних протоколах зазначено про результати НСРД, вказано які саме було проведено слідчі дії та в межах якого провадження.

Отже, суд не бере до уваги заперечення захисника ОСОБА_6 , щодо недопустимості вказаних вище доказів, оскільки дані твердження захисника є необґрунтованим.

Суд не знаходить порушень кримінально-процесуального законодавства при проведенні слідчих та процесуальних дій, збиранні та документуванні доказів по кримінальному провадженню, тому позиція сторони захисту, щодо неналежності доказів які зібрані по справі не знайшла свого підтвердження як і позиція непричетності обвинуваченої до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення та висловлено критичні зауваження щодо належності та допустимості доказів сторони обвинувачення.
Суд, вважає, вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй злочину доведеною, такі її дії кваліфікує за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, перевезення, зберігання з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів.
Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, а також, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України вчинення злочину в стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів, що підтверджується довідкою Баранівської КЦРЛ від 19.12.2018 №1894 (а.с. 175 т. 1).

Крім того, суд бере до уваги характеризуючи дані щодо обвинуваченої, так згідно довідки характеристики від 20.12.18 №9970 ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, громадський порядок не порушує, працює перукарем (а.с.170, т. 1).

Згідно ухвали Баранівського районного суду 08.08.2017 ОСОБА_3 притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44 КУпАП.(а.с.58-59, т. 2)

Згідно повідомлення Баранівської КЦРЛ ОСОБА_3 на «Д» обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 171 т. 1).

З довідки Баранівської міської ради вбачається, що до складу сім`ї обвинуваченої належать: донька - ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , донька - ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мати - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батько - ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 186).

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винної.

Отже, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, обставини вчиненого та його наслідки, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, при цьому вчинила тяжкий злочин за обтяжуючих обставин, помякшуючих обставин не встановлено, вину не визнала, має двох неповнолітніх дітей,суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у межах, встановленої санкцією ч. 2 ст. 307 КК України у вигляді позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна, крім житла.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів "рівних можливостей" та "справедливого судового розгляду", встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз матеріалів, речовин та виробів у даному кримінальному провадженні суд стягує з обвинуваченої на користь держави.

Питання з речовими доказами суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На момент ухвалення вироку суд не вбачає підстав для обрання ОСОБА_3 будь-якого запобіжного заходу, адже відсутні обставини, які б вказували на можливе переховування від правоохоронних органів чи уникнення від відбування призначеного покарання.
Керуючись ст. 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та призначити покарання у виді 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна, крім житла.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Строк відбування покарання засудженій ОСОБА_3 рахувати з часу її затримання з метою звернення вироку до виконання.

На підставі ст. 174 КПК України суд скасовує арешт наступного майна:

17 таблеток зеленого кольору, що упаковані в паперовий конверт №1 згідно правил упакування речових доказів; суха подрібнена рослинна маса зеленого кольору, що упакована в паперовий конверт №3 згідно правил упакування речових доказів; суха подрібнена рослинна маса зеленого кольору, що упакована в паперовий конверт №6 згідно правил упакування речових доказів; наперсток червоного кольору із нашаруваннями, що упакований в паперовий конверт №6 згідно правил упакування речових доказів; верхній зріз пластикової пляшки із нашаруваннями речовини темно зеленого кольору, що упакований в чорний поліетиленовий пакет чорного кольору, згідно правил упакування речових доказів; скляна банка із кришкою з надписом «Водний мир», що упакована в паперовий конверт формату А-4 під №2 згідно правил упакування речових доказів; скляна банка із кришкою з ємкістю 170 гр., що упакована в паперовий конверт формату А-4 під №5 згідно правил упакування речових доказів; сім-карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» в кількості 2 шт., що упаковані в спец-пакет № 115342, які вилучені під час обшуку 19.12.2018 в домогосподарстві за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 .

мобільного телефону марки «Аррlе», моделі «ІРhonе 5», який упаковано до сейф-пакету №1115344; сім карту мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , що упаковано до паперового конверту №1; п`ять квитанцій АТ КБ «ПриватБанк», що упаковані до паперового конверту №2; банківської картки для виплат АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , що упакована до паперового конверту №3; грошових коштів в сумі 150 грн. банкнотами номіналом 50 та 100 грн., що упаковані в паперовий конверт №4; записник в твердій обкладинці білого кольору, що упакований в паперовий пакет №1, які вилучені під час обшуку 19.12.2018 за місцем роботи ОСОБА_3 за адресою кімната АДРЕСА_3 .

Речові докази відповідно до ст. 100 КПК України:

17 таблеток зеленого кольору, що упаковані в паперовий конверт №1 згідно правил упакування речових доказів; скляна банка із кришкою з надписом «Водный мир», що упакована в паперовий конверт формату А-4 під №2 згідно правил упакування речових доказів; скляна банка із кришкою з ємкістю 170 гр., що упакована в паперовий конверт формату А-4 під №5 згідно правил упакування речових доказів, п`ять квитанцій АТ КБ «ПриватБанк», що упаковані до паперового конверту №2, записник в твердій обкладинці білого кольору, що упакований в паперовий пакет №1; паперовий згорток (упаковка з речовини сіро-зеленого кольору), яку упаковано до паперового конверту №2, які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Баранівського ВП Новоград-Волинського ВПГУНП в Житомирській області-знищити.

банківську картку для виплат АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , що упакована до паперового конверту №3, сім-карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» в кількості 2 шт., що упаковані в спец-пакет № 115342, мобільний телефон марки «Аррle», моделі «ІРhonе 5», який упаковано до сейф-пакету №1115344, сім карту мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «НТС» моделі «РL01100» із флеш-картою пам`яті «SP micro 16 гб.» та сім-картою ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_9 , які упаковано до спецпакету №1115347; мобільний телефон NOKІА 6700 ІМЕI1: НОМЕР_10 ІМЕІ2: НОМЕР_11 із мім картою НОМЕР_12 , що упаковано до спецпакету №4482974, що упаковано до паперового конверту №1, які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Баранівського ВП Новоград-Волинського ВПГУНП в Житомирській області - повернути власникам.

два оптичні диски із відеозаписом допиту свідка ОСОБА_7 від 19.12.2018, що упаковані в паперовий конверт №4, які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Баранівського ВП Новоград-Волинського ВПГУНП в Житомирській області залишити в матеріалах кримінального провадження;

грошові кошти в сумі 150 грн. банкнотами номіналом 50 та 100 грн., що упаковані в паперовий конверт №4, які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Баранівського ВП Новоград-Волинського ВПГУНП в Житомирській області обернути в дохід держави;

подрібнену речовину сіро-зеленого кольору, котру упаковано до паперового конверту №1 згідно правил упакування речових доказів; суху подрібнену рослинну масу зеленого кольору, що упакована в паперовий конверт №3 згідно правил упакування речових доказів; суха подрібнена рослинна маса зеленого кольору, що упакована в паперовий конверт №6 згідно правил упакування речових доказів; наперсток червоного кольору із нашаруваннями, що упакований в паперовий конверт №6 згідно правил упакування речових доказів; верхній зріз пластикової пляшки із нашаруваннями речовини темно зеленого кольору, що упакований в чорний поліетиленовий пакет чорного кольору, згідно правил упакування речових доказів; два паперові пакунки із вмістом сухої подрібненої маси зеленого кольору, що упаковані до спецпакету №4482977, які знаходяться у приміщенні для зберігання вилучених із незаконного обігу наркотичних засобів ГУНП в Житомирській області- знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати у розмірі 3 289 (трьох тисяч двохсот вісімдесяти) грн., з яких:

572 грн. на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів (висновок експерта №2/1085 від 23.01.2019);

572 грн. на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів (висновок експерта №2/1077 від 11.01.2019);

1430 грн. на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів (висновок експерта №2/1086 від 25.01.2019);

715 грн. на проведення судової експертизи матеріалів, речовин, та виробів (висновок експерта №2/53 від 28.01.2019).

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику обвинуваченого та прокурору.

Учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1