Провадження № 1-кс/760/5262/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: захисника ОСОБА_3 (свідоцтво КС № 5715/10 від 08.07.2016р. про право на заняття адвокатською діяльністю та договір про надання правової допомоги), підозрюваної ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_3 , подане в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000282 від 24.04.2020р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 396 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання.
Подане клопотання обґрунтоване тим, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000282 від 24.04.2020р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 396 КК України.
22.05.2019р. ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва накладено арешт, у вигляді заборони відчуження, на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_4 , а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; транспортний засіб марки: Toyota, модель: Camry, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 .
На думку захисника ОСОБА_3 , на даний час відпала потреба в продовженні застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, оскільки арешт в даному кримінальному провадженні накладався лише з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, так як ОСОБА_4 , на той час, підозрювалася у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, та у випадку доведеності її вини, суд міг призначити їй покарання у виді конфіскації майна, оскільки санкції ч. 5 ст. 191 КК України передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Разом з тим, 04.05.2020р. постановою прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 змінено кваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000282 від 24.04.2020р. з ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України на ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України.
06.05.2020р. підозрюваній ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 396 КК України.
Однак, санкції ч. 3 ст. 358 КК України та ч. 1 ст. 396 КК України не передбачають застосовування додаткового покарання у виді конфіскації майна, тому, на думку захисника, у застосовуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна підозрюваної ОСОБА_4 відпала потреба.
Тому, захисник ОСОБА_3 просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.05.2019р., із забороною відчуження, на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_4 , а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; транспортний засіб марки: Toyota, модель: Camry, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 .
В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 та підозрювана ОСОБА_4 підтримали подане клопотання та просили його задовольнити в повному обсязі.
Уповноважений детектив НАБ України в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду клопотання. Відповідно до ст. 174 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд у його відсутності.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.
Заслухавши пояснення захисника та підозрюваної, дослідивши матеріали клопотання та матеріали клопотання про арешт майна в кримінальному провадженні (справа № 760/14616/19, провадження № 1-кс/760/7904/19), слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, які звертаються з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Зі змісту ч. 1 ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В ході судового розгляду клопотання встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000282 від 24.04.2020р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 396 КК України.
22.05.2019р. ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва накладено арешт, у вигляді заборони відчуження, на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_4 , а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; транспортний засіб марки: Toyota, модель: Camry, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 .
Слідчий суддя, при вирішенні питання про накладення арешту на вказане майно, встановила, що на момент розгляду клопотання про арешт, ОСОБА_4 підозрювалася у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, санкція якого передбачає застосовування додаткового покарання у виді конфіскації майна як виду покарання.
Таким чином, слідчий суддя прийшла до висновку, що майно, яке належить ОСОБА_4 та на яке просив детектив накласти арешт відповідає критеріям визначеним в статті 170 КПК України, а саме те, що майно може бути конфісковано у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи третьої особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, що в сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів з метою уникнення приховування, перетворення чи знищення майна.
Тому слідчий суддя прийшла до висновку, що існує необхідність у накладенні арешту на майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_4 , з метою забезпечення можливої конфіскації майна.
Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду клопотання, 24.04.2020р. постановою прокурора четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 виділено з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004969 в окреме провадження матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України та присвоєно реєстраційний номер кримінального провадження № 0000282.
04.05.2020р. постановою прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 змінено кваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000282 від 24.04.2020р. з ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України на ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України.
06.05.2020р. підозрюваній ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 396 КК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті (конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Враховуючи ту обставину, що санкції ч. 3 ст. 358 КК України та ч. 1 ст. 396 КК України, за якими на даний час підозрюється ОСОБА_4 , не передбачають застосовування додаткового покарання у виді конфіскації майна, а також те, що арешт на майно ОСОБА_4 був накладений лише з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання, у випадку доведеності її вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 22.05.2019р. відпала потреба.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання захисника ОСОБА_3 , подане в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , підлягає задоволенню, а накладений арешт - скасуванню.
Керуючись ст.ст. 2, 94, 98, 131, 132, 170-173, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника ОСОБА_3 , подане в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000282 від 24.04.2020р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 396 КК України задовольнити.
Скасувати арешт, у вигляді заборони відчуження, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.05.2019р., на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_4 , а саме:
- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01;
- транспортний засіб марки: Toyota, модель: Camry, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1