Номер провадження: 11-сс/813/1506/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю дізнавача ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02.07.2020 р. про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0001783 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, а саме на автомобіль марки «Audi» моделі «A6», д.н. НОМЕР_1 , зеленого кольору, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження і користування вказаним автомобілем власником та іншими особами.
Накладений арешт на: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 на автомобіль марки «Audi» моделі «A6», д.н. НОМЕР_1 , зеленого кольору, на ім`я ОСОБА_9 ; ключ запалювання від автомобіля марки «Audi» моделі «A6», д.н. НОМЕР_1 .
Мотивуючи необхідність задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя вказав на наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечення збереження речових доказів. В свою чергу, не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді передчасною з наступних підстав:
- ОСОБА_7 не є підозрюваним та на час подання апеляційної скарги в кримінальному провадженні про підозру не повідомлено жодній особі. При цьому, автомобіль марки «Audi», д.н. НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_9 був придбаний ним у раніше невідомої особи у період карантину COVID-19. На той час будь-які територіальні та регіональні сервісні центри МВС України не працювали на території України, тому зареєструвати вказаний автомобіль (навіть оформити договір купівлі-продажу), не надалось можливим. Тому у нього не було можливості надати відповідному спеціалісту вказаний автомобіль для проведення огляду або дослідження з метою встановлення номерів кузова та можливої його підробки або заміни;
- слідчий суддя не звернув увагу на те, що слідчий СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , 25.06.2020 року на підставі ст. 237 КПК України мав право провести огляд лише місцевості, приміщення, речей та документів. Натомість, він, перевищуючи свої повноваження, всупереч ст.ст. 233, 234, 237 КПК України провів огляд автомобіля марки «Audi», моделі «А6», д.н. НОМЕР_3 , без ухвали слідчого судді або добровільної згоди власника або користувача ОСОБА_7 ;
- поза увагою слідчого судді залишилось те, що слідчим був пропущений строк для звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.
- слідчим суддею, при задоволенні клопотання не враховано те, що на даний час ОСОБА_7 тривалий час відсторонений від посаді інспектора УПП в Одеській області ДПП НПУ та отримує невелику заробітну плату, у зв`язку з чим у нього немає грошових коштів на придбання іншого транспортного засобу та вказаний автомобіль є єдиним засобом пересування.
Посилаючись на наведені доводи, ОСОБА_7 просить частково скасувати ухвалу слідчого судді та дозволити йому користування автомобілем «Audi», д.н. НОМЕР_3 .
В судове засідання апеляційного суду двічі не з`явився прокурор, однак його неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.
Заслухавши доповідача, ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями ч.ч.1-3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.
Аналіз змісту клопотання слідчого та ухвали слідчого судді показав, що у зазначених процесуальних документах, дотримані вимоги наведених вище норм кримінального процесуального закону, та доведено, що вилучений автомобіль, є речовим доказом у кримінальному провадженні.
Так, у клопотанні слідчого зазначено, що 25.06.2020 року, до чергової частини Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеські області надійшов рапорт старшого оперуповноваженого ОУ ДВБ НПУ ОСОБА_11 , щодо виявлення факту підробки, заміни ідентифікаційного номера кузова шляхом видалення номерної деталі з первинним номером кузова НОМЕР_4 транспортного засобу марки Ауді А6, реєстраційний номер НОМЕР_3 . (ЄО 18151)
Згодом, 26.06.2020 року до ЄРДР внесені відомості про кримінальне провадження №0001783.
Окрім того, відповідно до матеріалів провадження, 26.06.2020 року слідчим СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області в порядку ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення проведений огляд місцевості, речей та документів, за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 9, в ході якого виявлено та вилучено: транспортний засіб, а саме легковий автомобіль марки «Audi» моделі «А6», д.н. НОМЕР_3 , зеленого кольору, при огляді кузова було виявлено факт підробки, заміни ідентифікаційного номера кузова шляхом видалення номерної деталі з первинним номером кузова НОМЕР_4 , після закінчення огляду, вказаний автомобіль поміщено та штраф майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів який розташовано за адресою: м. Одеса, вул. Аєропортівська, 29-А.
Також під час огляду місця події гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 на автомобіль марки «Audi» моделі «А6», д.н. НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_9 , та ключ від вказаного автомобілю.
В подальшому 26.06.2020 року слідчим СВ Київського ВП в м. Одесі винесено постанову про визнання речовими доказами тимчасово вилучених речей 05.02.2020 року в ході огляду місця події, а саме: 1) легкового автомобіля марки «Audi» моделі «А6», д.н. НОМЕР_3 , зеленого кольору; 2) Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 ; 3) Ключ запалювання від автомобіля марки «Audi» моделі «А6», д.н. НОМЕР_3 , зеленого кольору.
Окрім того, 26.06.2020 року слідчим СВ Київського ВП в м. Одесі по вказаному кримінальному провадженню призначено авто-технічну експертизу.
Апеляційний суд вважає, що вказана слідча дія оформлена відповідно до норм КПК протоколом огляду місця події, та відомості про проведений огляд слідчим внесені до клопотання про накладення арешту на майно, а метою накладення арешту на майно, яким користується та розпоряджається ОСОБА_7 є збереження речових доказів у кримінальному провадженні, так як вказане майно відповідає критеріям зазначеним в ст. 98 КПК України, а саме вказане майно, речі та документи є об`єктом кримінально протиправних дій та набуте кримінально протиправним шляхом або знаряддя скоєння кримінального правопорушення, зберігає на собі інформацію що має важливе доказове значення містить відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин що встановлюються під час кримінального провадження.
Мотивуючи необхідність задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя, пославшись на його зміст та на положення ст. 170 КПК України зазначив, що вилучений автомобіль відповідає вимогам ст. 98 КПК України, а враховуючи мету арешту, а саме збереження речових доказів прийняв обґрунтоване рішення щодо накладення арешту на вищезазначений автомобіль ізправом вилучення його у власників та користувачів та забороною відчуження та розпорядження.
Приписами ч. 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У зв`язку з чим, на даній стадії досудового розслідування колегія суддів вважає обґрунтованим накладення арешту на автомобіль, оскільки він має безпосереднє відношення до кримінального провадження, оскільки є речовим доказом, а його знищення, перетворення, або псування призведе до виключення складу кримінального правопорушення, в чому може бути зацікавлений саме ОСОБА_7 ..
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про те, що слідчим порушені строки звернення до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, апеляційний суд вважає голослівними, оскільки відповідно до конверту, наявного в матеріалах справи, воно було передано до поштового відділення ДП «Укрпошта» 26.06.2020 року.
Положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ухвали слідчого судді, арешт на зазначений автомобіль був накладений з метою забезпечення збереження речових доказів, тобто на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу, та при вирішенні питання про накладення арешту в даному випаду слідчий суддя мав врахувати лише можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, що ним і було зроблено.
Таким чином, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 відсутні, а клопотання слідчого про арешт майна подане із додержанням вимог статті 171 КПК України, та підстав для його повернення прокурору для усунення недоліків в порядку ст. 173 КПК України, апеляційним судом не встановлено.
Приписами п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, у зв`язку з чим апеляційний суд роз`яснює про те, що власник майна має право в подальшому звернутись до слідчого суді із клопотанням про скасування арешту майна.
Також, апеляційний суд, при розгляді провадження встановив факти неналежного виконання органами дізнання своїх повноважень при проведенні досудового розслідування.

Так, відомості про кримінальне правопорушення за ст. 290 КК України були внесені до ЄРДР ще 26.06.2020 року та в той же день, постановою слідчого призначено авто-технічну експертизу, що і стало підставою для задоволення слідчим суддею клопотання про арешт майна.
Оскільки, саме з метою підтвердження або спростування факту внесення змін до вузлів та агрегатів вилученого автомобілю і було призначено експертне дослідження.

Разом з тим, на час апеляційного розгляду було встановлено, що на протязі трьох місяців, експертиза фактично не проведена, що свідчить про порушення органом дізнання процесуальних строків. При цьому, апеляційний суд враховує, що відповідно до ст. 219 КПК України, загальний строк досудового розслідування у формі дізнання становить 12 місяців.
Також, колегія суддів, враховує, що органом дізнання під час проведення досудового розслідування до теперішнього часу не встановлена особа, яка здійснила продаж автомобілю марки «Audi» моделі «A6», д.н. НОМЕР_1 , та не допитана особа, яка в документах значиться як власник - ОСОБА_9 .
Вказані порушення необхідно довести до відома Одеського обласного прокурора, для вжиття заходів відповідного реагування.
Керуючись ст.ст. 24, 98, 170-173, 370, 376, 395, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02.07.2020 р. про накладення арешту на майно, перелік якого міститься в мотивувальній частині, в межах кримінального провадження №0001783 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України залишити без змін.
Повідомити Одеського обласного прокурора про неналежне проведення досудового розслідування у формі дізнання кримінального провадження №0001783 від 26.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України - для вжиття заходів реагування.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4