УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2020 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представника ТОВ «ЦЕФЕЙ-ЕКО» адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомир клопотання ТОВ «ЦЕФЕЙ - ЕКО» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_4 у справі № 295/6552/20, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ЦЕФЕЙ-ЕКО» звернулося до Богунського районного суду м. Житомира із вищезазначеним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000064 від 15.05.2020 р. ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 05.06.2020 року було накладено арешт на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕФЕЙ-ЕКО» ).

Просить скасувати накладений арешт нерухомого майна, обґрунтовуючи свою позицію тим, що в даному кримінальному провадженні, жодній особі, в тому числі керівнику чи учаснику ТОВ «ЦЕФЕЙ-ЕКО», будь-яких підозр не пред`явлено. З обставин правопорушення вбачається, що ТОВ «Цефей-Еко» не здійснило розрахунок з ОСОБА_5 при відчуженні останнім корпоративних прав ТОВ «Заможне-Агро», а тому в діях певних службових осіб ТОВ «Цефей-Еко» вбачаються факт шахрайства.Але потерпілий ОСОБА_6 подав 13 листопада 2020 року особисто до Житомирської місцевої прокуратури заяву про закриття кримінального провадження, і як додаток ним було подано нотаріально посвідчену заяву від 12 листопада 2020 року реєстраційний номер №10638. У вказаних заявах ОСОБА_7 заявив, що не має жодних претензій до засновників, посадових осіб, керівників та інших працівників ТОВ «Цефей-Еко», ТОВ «Органік Берріз», ТОВ «Заможне-Агро», ТОВ «Інтерагроконтинент» та інших суб`єктів з приводу укладення, виконання та розрахунку за договором купівлі-продажу від 16.08.2019 р. частки у статутному капіталі ТОВ «Заможне-Агро» зі змінами та доповненнями до нього, та договору застави врожаю, майна від 16.08.2019 року зі змінами та доповненнями до нього. Підтвердив факт виконання в повному обсязі зазначених цивільно-правових угод ТОВ «Цефей-Еко» та факт повного розрахунку за вищевказаними угодами. В зв`язку з повним виконанням цивільно-правових угод, просить закрити кримінальне провадження № 0000064 від 15.05.2020 р. та №0000545 від 24.06.2020 року та відзиває раніше подані заяви щодо вчинення кримінального правопорушення. Також просить скасувати заходи забезпечення, вжиті в даних кримінальних провадженнях, скасувати раніше накладені арешти та повернути вилучене майно особам у яких воно було вилучене, в т.ч. і скасувати арешти накладені на корпоративні права ТОВ «Заможне-Агро» та ТОВ «Цефей-Еко». Відмовляється в повному обсязі від поданого цивільного позову. Аналогічну заяву було подано 19.11.2020 року потерпілим ОСОБА_7 до СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області. Представником ТОВ «Цефей-Еко» адвокатом ОСОБА_8 18 листопада 2020 р. також було подано до СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області клопотання про закриття даного кримінального провадження з підстав відсутності будь-яких претензій у потерпілого та проведення з ним повного розрахунку. Тому потреба в подальшому застосуванні арешту вже відпала, а наявність арешту перешкоджає і обмежує право заявника на володіння майном.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Суд, розглянувши клопотання, вивчивши матеріали справи, виходить з наступного.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_4 від 05.06.2020 р. по справі №295/6552/20 було задоволено клопотання прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , поданого у кримінальному провадженні №0000064, та накладено арешт на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕФЕЙ-ЕКО» ).

Обгрунтовуючи необхідність накладення арешту, прокурор посилався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 16.08.2019 року між ОСОБА_7 та ТОВ «ЦЕФЕЙ-ЕКО» (), в особі директора ОСОБА_10 укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ЗАМОЖНЕ-АГРО» (). На виконання умов вказаного Договору продавець передав, а покупець прийняв частку у статутному капіталі ТОВ «ЗАМОЖНЕ-АГРО», що підтверджено відповідним актом приймання-передачі, посвідченого 16.08.2019 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_11 за № 8039 та № 8040.

Згідно п.2.2 Договору сторони домовились про наступний порядок розрахунків, а саме, що ціна продажу частки в статутному капіталі товариства сплачується коштами в наступні терміни: 50 відсотків, що дорівнює 3 840 000 грн., та еквівалентно 150 000 дол. США, до 01.10.2019, але не пізніше ніж до початку збору урожаю, який буде передано Продавцю за договором застави, в якості гарантії; 50 відсотків, що дорівнює 3 840 000,00 грн., та еквівалентно 150 000 дол. США до 01.12.2019.

06.11.2019 р. між ОСОБА_12 та ТОВ «ЦЕФЕЙ-ЕКО», укладено Додаткову угоду №1 до Договору, згідно якої сторони дійшли згоди внести зміни до пункт 2.1 розділу 2 Договору та виклали його в наступній редакції: «2.1. ціна частки, яку Продавець передає Покупцю становить 5 120 000 грн. що еквівалентно 200 000 дол. США.»

На виконання умов п.2.2 Додаткової угоди №1 сторони уклали договір застави майбутнього врожаю, посвідченого 16.08.2019 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстраційним №8044 зі змінами та доповненнями №3 від 06.11.2019, посвідченими приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстраційним №11119.

Так, згідно п.1.2. договору застави ТОВ «ЦЕФЕЙ-ЕКО» передало в заставу наступне належне йому на праві власності майно, а саме: соняшник органічний врожаю 2019 року, в кількості 238,5т, який оцінено сторонами у 4 204 800 грн., що еквівалентно 164 250 дол. США, та знаходиться в орендованих складських приміщеннях за адресами: Житомирська обл., м. Новоград-Волинський, вул. М. Драгоманова, 115 та Житомирська обл., Новоград-Волинський р-н, с. Броники, вул. Миру, 15, що підтверджено довідкою заставодавця №69 від 06.11.2019 р.

Також прокурор посилався на те, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що службові особи ТОВ «ЦЕФЕЙ-ЕКО» () причетні до можливого вчинення кримінального правопорушення та з метою ухилення від відповідальності вчиняють дії щодо відчуження своїх корпоративних та майнових прав, та оскільки корпоративні права ТОВ «ЦЕФЕЙ-ЕКО» () є об`єктом кримінально протиправних дій, та можуть бути використані для чергової реалізації третім особам, а незастосування заборони користування та розпорядження корпоративними правами може призвести до їх втрати, використання, перетворення, та/або передачі, необхідно накласти арешт на корпоративні права ТОВ «ЦЕФЕЙ-ЕКО» (), із забороною особам, уповноваженим на здійснення державної реєстрації, вносити будь-які зміни до установчих документів даного товариства.

Приймаючи рішення про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя виходив з того, що прокурором доведено наявність зв`язку між необхідністю та метою накладення арешту на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕФЕЙ-ЕКО» та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 214 КПК України визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а така процесуальна заборона як арешт майна застосовується до вичерпного кола суб`єктів указаного у ст. 170 КПК України.

Відповідно до цієї норми така заборона стосується підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру. Крім того, арешт може бути накладено за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Пунктом 13 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013р. № 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» встановлено, що розгляд питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюється у порядку, передбаченому статтями 147, 158, 174 КПК. Слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: визнання доводів особи, яка не була присутня при прийнятті рішення про накладення грошового стягнення, щодо безпідставності застосування такого заходу обґрунтованими. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення оскарженню не підлягає; надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року при накладенні арешту на майно слід перевіряти наявність - належних підстав для арешту майна; - доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; - встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності; - відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК; - чи накладається арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 р., де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, п. п. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", п. п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "ОСОБА 5 та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна, разом з тим сторона обвинувачення у випадку не згоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.

Викладені обставини свідчать, про те, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявником належним йому майном, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ТОВ «ЦЕФЕЙ-ЕКО» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_4 від 05.06.2020 року по справі №295/6552/20 - задовольнити.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_4 від 05.06.2020 р. по справі № 295/6552/20 на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕФЕЙ-ЕКО» , адреса реєстрації Житомирська обл., Новоград-Волинський р-н., с. Броники, вул. Шосейна, буд. 5А - скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Богунського районного
суду м. Житомир ОСОБА_1