Номер провадження: 11-кп/813/1954/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002736 від 25.05.2019 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Приморського райсуду м. Одеси від 16.07.2020 року відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Байтали Ананьївського району Одеської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дочку 2017 р.н., працюючого укладальником-пакувальником в дільниці пакування та фасування Новоодеської філії ТОВ «ФУД ДЕВЕЛОПМЕНТ», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,
встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції, ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, на ОСОБА_7 покладені наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином у розмірі 41 123, 51 грн. залишено без розгляду.

Вирішено долю речових доказів, судових витрат, а також відносно арешту майна.

Вказаним вироком суду 1-ої інстанції, ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що 25 травня 2019 року у період часу з 17 год. 50 хв. до 18 год. 15 хв., він, будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля буд. 66 по вул. Успенській, що у Приморському районі в м. Одесі, умисно, з корисливих мотивів, таємно проник до автомобіля марки «Jeep Wrangler», д.н. НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_9 , вартістю 253 716 грн., у якого були не зачинені задні дверцята, сів за кермо, запустив двигун, та вирушив у бік вул. Старопортофранківської м. Одеси, тим самим розпорядився вказаним транспортним засобом, та на Тираспольській площі потрапив в ДТП, чим спричинив автомобілю матеріальних пошкоджень на загальну суму 41 138 грн. 51 коп.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка їх подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 не оспорює фактичні обставини справи, але вважає, що судом першої інстанції призначено надто суворе покарання обвинуваченому, з таких підстав:

- судом 1-ої інстанції при призначенні покарання не враховані обставини, які його пом`якшують, а саме щиросердне розкаяння ОСОБА_7 , визнання вини, активне сприяння у розкритті злочину, а також повне відшкодування потерпілому завданих збитків;

- суд 1-ої інстанції не врахував дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме те, що він притягується до кримінальної відповідальності вперше, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, має стійкі соціальні зв`язки, одружений та має на утриманні малолітню дитину позитивно характеризується за місцем проживання та роботи.

На підставі викладеного, захисник ОСОБА_8 просить змінити вирок суду 1-ої інстанції в частині призначення покарання та призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити вирок суду 1-ої інстанції без змін, натомість обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник вимоги апеляційної скарги підтримали, просили задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, думки учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як вбачається із журналу судового засідання (а.с. 62) та мотивувальної частини вироку суду першої інстанції (а.с. 64), обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, внаслідок чого, суд, за погодженням зі стороною захисту та обвинувачення, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав за недоцільне дослідження доказів, обмежившись лише дослідженням письмових доказів.
При цьому, суд встановив, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, правильно їх розуміють та їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Що стосується доводів захисника про надмірну суворість призначеного йому покарання, неврахування особи обвинуваченого та пом`якшуючих обставин, колегія суддів вважає такі доводи безпідставними з огляду на наступне.
Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд 1-ої інстанції, на виконання приписів зазначеної норми кримінального закону, зазначив, що враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину; особу обвинуваченого, зокрема останній щиро розкаявся, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, усунув заподіяну шкоду та добровільно відшкодував завдані дорожньо-транспортною пригодою збитки.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно з положеннями ст. 66 КК України, суд 1-ої інстанції визнав щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, з числа передбачених ст. 67 КК України, суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Аналізуючи викладені обставини, суд 1-ої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та є підстави для застосування відносно останнього положень ст.ст. 75, 76 КК України та звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Колегія суддів приймає до уваги та вважає такими, що відповідають дійсності посилання сторони захисту на позитивну характеристику обвинуваченого ОСОБА_7 , який провину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, добровільно відшкодував завдані злочином збитки, має на утриманні малолітню дитину та наголошує на тому, що такі обставини були враховані судом 1-ої інстанції при постановленні відносно нього вироку, зокрема, щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди враховані як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
Суд апеляційної інстанції вважає, що, врахувавши сукупність зазначених обставин, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення та його наслідки, характеристику особи обвинуваченого, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, суд 1-ої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України, у зв`язку із чим колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги про призначення надто суворого покарання - безпідставними.
Більш того, апеляційний суд вважає вимоги сторони захисту про зміну оскаржуваного вироку та призначення ОСОБА_7 , покарання у виді штрафу такими, що суперечать нормам процесуального та матеріального права, оскільки призначення штрафу, в даному випадку, погіршує становище обвинуваченого, що не можливо без ухвалення нового вироку у провадженні.
Відповідно до припису п. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.
Отже, колегія суддів вважає, що суд 1-ої інстанції, всебічно, повно та об`єктивно розглянувши кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 та оцінивши обставини, що пом`якшують покарання останнього, а також характеристику його особи, призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 24, 370, 373, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд -
ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 16.07.2020 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскарження в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4