Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/929/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
Іменем України

01.12.2020 року м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
при участі прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, у режимі відеоконференції, за апеляційною скаргою адвоката обвинуваченого ОСОБА_7 , ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 жовтня 2020 року, якою у межах кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 07 грудня 2020 року включно.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває судова справа за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185КК України /ЄУН 705/2458/20/.

У межах даного кримінального провадження, за клопотанням прокурора, в порядку ст. 331 КПК України, судом першої інстанції розглянуто питання доцільності продовження строку тримання під вартою зокрема обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки судове провадження наразі не завершене.

Судом встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не перестали існувати, зокрема, як можливість обвинуваченого уникнути суду, вчинити нове кримінальне правопорушення, впливати на учасників процесу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховано судом тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого.

Встановлено, що обрання стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Із судовим рішенням судді не погоджується адвокат обвинуваченого ОСОБА_7 , і оскаржує його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить змінити ухвалу місцевого суду, обрати стосовно ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, - у вигляді домашнього арешту цілодобово.

В обґрунтування своїх вимог зазначає наступні доводи..

Ризики, заявлені прокурором та передбачені ст. 177 КПК України, - не знайшли свого підтвердження, є непідтвердженими доказами.

Для продовження строку дії щодо нього запобіжного заходу мають враховуватися ряд вагомих підстав; сама лише суворість покарання не може бути підставою для обрання стосовно нього такого запобіжного заходу.

ОСОБА_8 , на переконання захисту, тримається під вартою понад розумні строки приблизно вісім місяців, при цьому судові засідання у кримінальному провадженні, не з вини обвинуваченого, відкладаються.

Крім того, обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнає, надає показання, має постійне місце проживання, де мешкає його сім`я, позитивно характеризований по місцю свого проживання.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку сторін, учасників судового провадження, дослідивши виділені матеріали, зваживши доводи апеляційної скарги, колегією суддів зауважується про наступне.

Як убачається з матеріалів, в провадженні місцевого суду перебуває судова справа за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185КК України /ЄУН 705/2458/20/.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, ряд інших обставин та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України визначено: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, - має бути співрозмірним меті заходу, і має забезпечить виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур гл. 18 КПК України.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вказаних вимог кримінального процесуального закону місцевий суд дотримався.
Суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.
Слід зважати, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, не перестали існувати, й виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 28 лютого 2020 року; у справі наразі провадиться судове слідство, призначаються та проводяться судові засідання. Строк перебування ОСОБА_8 під вартою не є довготривалим, поза межами розумного.
При цьому слід враховувати, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні незакінченого замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням у сховище, а також і у вчиненні використання завідомо підробленого документу.

Одне з кримінальних правопорушень відносяться до категорії тяжких. Покарання за найтяжчий із інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень передбачає позбавлення волі на строк до шести років.

Крім того, ОСОБА_8 безробітний, розлучений, тобто, не має міцних соціальних зв`язків, раніше судимий.

За наявною інформацією: ОСОБА_8 повідомлено про підозру в іншому кримінальному провадженні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 15 п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, у межах якого ОСОБА_8 знаходився в розшуку, а також попередньо надавав неправдиві пояснення щодо своїх анкетних даних, таким чином маючи на меті уникнення реального покарання.

Зазначені обставини свідчать про асоційованість особи обвинуваченого, що становить підвищену небезпеку для суспільства та окремих осіб.

Відтак, беручи до уваги наведене, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , інші наведені обставини, є підстави вважати наявними ризики ухилення обвинуваченого від суду, вчинення ним нового кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Доводи сторони захисту з приводу відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, - спростовуються наведеним вище.
Матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б на даний час унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою.
З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 жовтня 2020 року, якою у межах кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 07 грудня 2020 року, залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4