Справа № 524/179/21
Провадження 1-кп/524/267/21
УХВАЛА
01.02.2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000693, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука, українця, громадянина України, освіта вища, не одруженого, на момент інкримінованого йому кримінального правопорушення займав посаду помічника чергового СРПП № 1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 361-2, ч.3 ст. 362 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 361-2, ч.3 ст. 362 КК України.
Під час підготовчого судового засідання прокурор просила призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом сторін та свідків, а також заявила клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків: прибувати до суду за першою вимогу, не залишати житло без дозволу суду, носити електронний засіб контролю, не спілкуватися зі свідками та експертами у кримінальному провадженні, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд, посилаючись на те, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду, оскільки він обвинувачується у вчинення тяжких кримінальних правопорушень, сама тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі доведеності його вини, безконтрольність пересування обвинуваченого протягом часу судового розгляду кримінального провадження може використовуватись ним для затягування його розумних строків, на даний час ОСОБА_5 звільнився з лав Національної поліції, тобто втратив постійне місце роботи, яке могло його стримувати від переховування від суду, поряд з цим зв`язки в правоохоронних органах лишилися, а відтак він може їх використати з метою перешкоджанню кримінальному провадженню, зокрема, шляхом впливу на свідків та доступу до автоматизованої інформаційної системи. Окрім цього вважає, що обвинувачений може перешкоджати даному кримінальному провадженню іншим чином, оскільки безпосередньо під час документування злочинної діяльності ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , останні вживали всіх можливих заходів щодо знищення та приховування доказів вчинення кримінального правопорушення. Просила також врахувати той факт, що 24.09.2020 року в м.Кременчуці транспортний засіб «Мазда 3» під керуванням ОСОБА_5 збив на смерть людину, а отже подальша можливість притягнення підозрюваного ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення і цього тяжкого злочину у сукупності з обставинами даного досудового розслідування та невідворотності реального покарання додатково вказують на існування істотного ризику переховування обвинуваченого від суду.
Захисник ОСОБА_4 проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечував, з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, вказав, що воно є безпідставним, оскільки ОСОБА_5 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , переховуватись від суду не збирається, на даний час він звільнився з правоохоронних органів, тим самим необхідності до застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не має.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти призначеня кримінального провадження до судового розгляду, з клопотанням прокурора про обрання запобіжного заходу не погодився, підтримав думку свого захисника.

Суд, заслухавши заявлені клопотання, вислухавши думку учасників судового розгляду, дійшов висновку, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складений відповідно до вимог Кримінально-процесуального кодексу України. Підстав для направлення обвинувального акту за підсудністю або повернення прокурору для продовження досудового розслідування, закриття провадження по справі немає, а тому обвинувальний акт слід призначити до судового розгляду.
Вирішуючи клопотання прокурора стосовно обрання міри запобіжного заходу відносно обвинуваченої у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд приходить до наступних висновків.

Відповіднодо ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.ч. 1-2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Згідно ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є спосіб забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього зобов`язань, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно ст. 181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні фактів викладених в клопотанні не довела. Так, посилання на підставу як можливість переховування від суду, спростовується самою поведінкою обвинуваченого, оскільки матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 надійшли до суду 14.01.2021 року. Ухвалою суду призначено підготовче судове засідання на 01.02.2021 року. У вказане підготовче судове засідання обвинувачений з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надходили.

Посилання прокурора на те, що обвинувачена може вчиняти тиск на експертів та свідків не доведено жодними письмовими доказами.

Окрім цього, відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, тобто у виявленні, попередженні, припиненні, розкритті або розслідуванні кримінальних правопорушень, а також у судовому розгляді кримінальних проваджень, - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

Згідно з ч.1 даного Закону право на забезпечення безпеки шляхом застосування заходів, зазначених у статтях 1 і 7 цього Закону, за наявності відповідних підстав мають особа, яка заявила до правоохоронного органу про кримінальне правопорушення або в іншій формі брала участь чи сприяла виявленню, попередженню, припиненню або розкриттю кримінальних правопорушень, свідок, члени сімей та близькі родичі осіб, перелічених у пунктах "а" - "е" цієї статті, якщо шляхом погроз або інших протиправних дій щодо них робляться спроби вплинути на учасників кримінального судочинства.

Частина 2 статті 3 вказаного Закону передбачає, що рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, дізнавачем, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, а також органом (підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню, припиненню кримінальних правопорушень.

До суду заяв про необхідність застосування заходів безпеки до свідків по вказаному кримінальному провадженню не надходили. Доказів про те, що дані заходи безпеки були необхідні на досудовому розслідуванні в зв`язку з погрозами або іншими протиправними діями обвинуваченої, суду не надано.

При цьому, посилання прокурора на те, що обвинувачений може використовувати знайомство з працівниками правоохоронних органів, взагалі не підтверджується жодними доказами.

На день розгляду клопотання прокурором не надано підтвердження, що обвинувачений підозрюється в інших кримінальних правопорушеннях.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, суд вважає, що виконання нею процесуальних обов`язків і її належну поведінку можуть забезпечити інші, більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 179 КПК України. Інші дані про особу обвинуваченого, передбачені ст. 178 КПК України, в сукупності з усіма обставинами, даного висновку не спростовують.
Суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини (рішення Європейського суду «Шалімов проти України», «Боротюк проти України», «Харченко проти України») згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.
Враховуючи наведене, визнав необхідним покласти обов`язок по забезпеченню присутності свідків сторони обвинувачення у судовому засіданні на сторону обвинувачення, надавши повістки про виклик їх у судове засідання.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
Керуючись ст.ст. 27,32,33,177,183,193,194,314-316,369-372 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 361-2, ч.3 ст. 362 КК України на 11.02.2021 року о 09 годині 30 хвилин.
Розгляд кримінального провадження здійснювати одноособово суддею.
В судове засідання викликати учасників криміналнього провадження, свідків та повідомити дату, час та місце судового розгляду.
В клопотанні прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, внесеному при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 361-2, ч.3 ст. 362 КК України відмовити.
Застосувати у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки:
-прибувати за першою вимогою суду;
-повідомляти суд про зміну місця свого проживання та роботи;
-не спілкуватися зі свідками та експертами у кримінальному провадженні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1