№ 1-кс/756/149/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 року слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0005931, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України,

в с т а н о в и в:

16 грудня 2020 року старший слідчий СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 , поштовим зв`язком звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: 33 системні блоки, 34 монітори, 31 комп`ютерну мишу та 33 клавіатури, які було вилучено під час огляду місця події від 13.12.2020 з нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування клопотання старший слідчий вказує на те, що 13 грудня 2020 року, близько 16 год. 30 хв., невстановлені особи, за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювали зайняття гральним бізнесом.
Крім того, як указано в клопотанні, під час огляду місця події, що мав місце 13 грудня 2020 року у нежитловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та у подальшому вилучено комп`ютерну техніку, а саме: 33 системні блоки, 34 монітори, 31 комп`ютерну мишу та 33 клавіатури, які 14.12.2020 постановою слідчого визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0005931 від 13.12.2020.
Тому, з метою швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального провадження, забезпечення збереження речових доказів, старший слідчий, за погодженням з прокурором, просить накласти арешт на 33 системні блоки, 34 монітори, 31 комп`ютерну мишу та 33 клавіатури, які було вилучено під час огляду місця події від 13.12.2020 з нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
У судове засідання старший слідчий та прокурор не з`явилися, про час та місце проведення якого повідомлялися належним чином. Разом з цим, 18.01.2021 старший слідчий ОСОБА_5 подав через канцелярію суду заяву, у якій підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно з витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0005931 від 13.12.2020 о 17 год. 33 хв. було внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, з посиланням на те, що 13.12.2020, приблизно о 16 год. 30 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлена особа здійснювала зайняття гральним бізнесом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Проте, слідчим суддею встановлено, що вилучені в ході огляду місця події від 13.12.2020 речі не можуть бути використані у кримінальному провадженні як докази, оскільки вони здобуті із порушенням ст. 87 КПК України, тобто отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.
Зокрема, як убачається із копії протоколу огляду місця події від 13.12.2020 в нежитловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 17 год. 57 хв. до 19 год. 26 хв., було проведено огляд та вилучено майно, на яке старший слідчий просить накласти арешт, однак, вказаний огляд було проведено без ухвали слідчого судді та без участі власника (користувача) даного приміщення.
Відповідно до ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 233 КПК України передбачає умови лише для проникнення до житла чи іншого володіння особи, а не для проведення огляду чи обшуку в них.
Згідно із ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.
Згідно з приписами частини другої статті 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.
Відповідно до вимог частини першої статті 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
Частиною другою статті 237 КПК України передбачено, що огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Крім того, із досліджених в судовому засіданні матеріалів поданих в обґрунтування клопотання, слідчим суддею не встановлено, що орган досудового розслідування звертався до слідчого судді із відповідним клопотанням про проведення обшуку чи огляду в нежитловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, фактично слідчим ОСОБА_6 було проведено безпідставний огляд приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Отже, на думку слідчого судді, з долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий ОСОБА_6 проник до приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , з порушенням вимог норм частини першої статті 233 КПК України.
Крім того, в порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України старший слідчий не зазначив у клопотанні документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Враховуючи все вищевикладене, у задоволенні клопотання старшого слідчого необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 98, 233, 234, 237, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0005931, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, відмовити.
Органу досудового розслідування врахувати, що на підставі положення ч. 3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1