Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1122/21
У Х В А Л А

02 лютого 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м.Києві про тимчасовий доступ до речей і документів,
ВСТАНОВИВ:

До Подільського районного суду м.Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до документів, що становлять банківську таємницю у кримінальному провадженні №0000001 від 11.01.2021.
В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні СВ Подільського УП ГУ НП у м.Києві перебуває кримінальне провадження №0000001 від 11.01.2021, розпочате за ч.3 ст.191 Кримінального кодексу України (далі КК України) на підставі рапорту ст. о/у з ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 про те, що ним отримано інформацію щодо протиправної діяльності службових осіб ряду підприємств, які здійснюють будівництво багатоквартирних житлових комплексів та продавців квартир у них.
За версією органу досудового розслідування протягом 2017-2020 років на підставі договорів про сплату пайових внесків, складання договорів купівлі продажу деривативу або ж купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна залучались кошти від фізичних осіб інвесторів на купівлю квартир у житлових багатоквартирних будинках на території АДРЕСА_1 .
При цьому, службові особи генпідрядних підприємств, забудовників та підприємств покупців систематично використовують у своїй діяльності декілька схем із привласнення коштів фізичних осіб інвесторів, завищення вартості житла та мінімізації податкових зобов`язань, а саме:
-будівництво та продаж багатоквартирних житлових будинків здійснюється на підставі договорів про сплату пайових внесків: залучені кошти від фізичних осіб інвесторів (які здійснюють купівлю квартири) не використовують за цільовим призначенням, а здійснюють виплати фізичним особам підприємцям та ряду юридичних осіб за нібито виконання будівельно-монтажних робіт, надання будівельних послуг або ж купівлю будівельних матеріалів, хоча фактично будівельно монтажні роботи або ж постачання будівельних матеріалів не здійснюється.
-під час реалізації нерухомого майна (квартир) через підприємства та інвестиційні фонди від імені та в інтересах яких діє КУА, у відділах продажу житлових комплексів менеджер пропонує суму вартості нерухомого майна розбиті на дві рівні частини шляхом укладення двох договорів, один з яких є договором купівлі продажу деривативу (укладається з підконтрольною забудовнику КУА, а другий договір купівлі-продажу майнових прав (укладається із забудовником, який перебуває на загальній системі оподаткування та є платником ПДВ).
При цьому, підписання договору купівлі продажу деривативу не надає права власності на придбане нерухоме майно, а фактично зобов`язує власника житлового комплексу (продавця) у подальшому укласти договір купівлі продажу майнових прав на певну квартиру у житловому комплексі. Після укладення договору купівлі продажу деривативу, сторони укладають договір купівлі продажу майнових прав, після цього покупець отримує право власності на придбані квадратні метри та сплачує іншу частину грошових коштів, але вже іншому підприємству.
Отримані від продажу «деривативу» грошові кошти перераховуються на підприємства з ознаками фіктивності та транзитні підприємства, де в подальшому вони обготівковуються. За рахунок другої частини грошових коштів останні фінансують будівництво.
З метою встановлення осіб, причетних до заволодіння коштами, отримання інформації щодо подальшого перерахунку коштів, встановлення осіб, які здійснювали відкриття банківських рахунків, перевірки реального надходження грошових коштів за надані послуги та товари з метою проведення економічної експертизи в органу досудового розслідування виникла необхідність отримати інформацію, що становить банківську таємницю в АТ АКБ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".
При цьому, автор клопотання просить розглядати його без участі представника банку згідно ч.2 ст.163 Кримінально процесуального кодексу України (далі КПК України).
Слідчий суддя вважає, що наявні підстави для розгляду клопотання без виклику представника банку, оскільки на даному етапі не відомі умови надання банківською установою послуг з обслуговування рахунків, інформацію щодо яких просить надати слідчий, а це в свою чергу може розкрити заінтересованість правоохоронних органів щодо суб`єктів господарювання, які є володільцями відповідних банківських рахунків та призвести до знищення чи спотворення інформації та документів, можливість тимчасового доступу до яких може бути надана слідчим суддею.
В судове засідання слідчий не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання без її участі, яке просила задовольнити.
Дослідивши матеріали клопотання, зокрема витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), слідчий суддя дійшов до такого висновку.
Тимчасовий доступ до речей і докуменентів є одним заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді або суду та полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку) (ч.2 ст.131, ч.1 ст.132, ч.1 ст.159 КПК України).
За приписами ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
З витягу з ЄРДР вбачається, що кримінальне провадження №0000001 від 11.01.2021 розслідується за ч.3 ст.191 КК України з фабулою «службові особи юридичних осіб систематично здійснюють незаконне привласнення коштів фізичних осіб».
Слідчий суддя перевіряє наявність обґрунтованої підозри для висновку, що вчинено кримінальне правопорушення передбачене ст.191 КК України.
Так, ст.191 КК України встановлено кримінальну відповідальність за привласнення, розтрату майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем.
Із змісту клопотання слідує, що кримінальне правопорушення полягає в привласненні коштів інвесторів, однак, матеріали клопотання не місять заяв потерпілих чи інших відомостей, що вказують на можливе вчинення зазначеного кримінального правопорушення, виклад обставин кримінального правопорушення в цій частині є неконретним.
Фактично в рапорті ст. о/у з ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , на підставі якого розпочато кримінальне провадження, містяться відомості щодо можливих фактів ухилення службових осіб суб`єктів господарювання від сплати податків шляхом несплати податку на прибуток підприємств та інших обов`язкових платежів.
Однак, оскільки кримінальне провадження №0000001 від 11.01.2021 за ст.212 КК не розслідується, а слідчим не доведено наявність обґрунтованої підозри вважати, що в діях невстановлених осіб наявні ознаки складу злочину, передбаченого ст.191 КК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 159-163, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до документів, що становлять банківську таємницю у кримінальному провадженні №0000001 від 11.01.2021 відмовити.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1