Справа № 742/791/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/73/21
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові об`єднане кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000099 від 25.01.2020 року та за №0001626 від 23.11.2019 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 вересня 2020 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Обичів Прилуцького району Чернігівської області, без постійного місця проживання, раніше неодноразово судимий:останній раз:

-25.02.2020 року Ніжинським міькрайонним судом за ст. 185 ч.3, ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 вересня 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 3 ст.185 КК України - 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України, застосувавши принцип часткового складання призначених покарань, остаточно визначено до відбуття ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого до вступу вироку в законну силу залишити попереднім - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 визначено рахувати моменту його фактичного затримання, тобто з 25.01.2020 року.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз в сумі 2669,17 грн.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Також ухвалами Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 вересня 2020 року та від 14 вересня 2020 року виправлено описки у вироку суду від 03.09.2020 року відносно ОСОБА_6 та дев`ятий абзац мотивувальної частини вироку суду викладено в наступній редакції: «24.01.2020 року ОСОБА_6 на потязі «Ніжин-Гребінка», біля 21 год. прибув на станцію «Мала Дівиця», звідки пішов до господарства ОСОБА_9 , розташованому за адресою АДРЕСА_1 , де незаконно проник до господарства, відчинив замок курника, який не був замкнений, проник до курника, звідки вчинив крадіжку 3 курей, вартістю всього на суму 222,13 грн., чим вчинив злочин повторно. Вказані вище дії, починаючи з 22 листопада 2019 року по 24 січня 2020 року, ОСОБА_6 вчинив умисно з корисливих мотивів, з метою особистого матеріального збагачення».

Третій абзац резолютивної частини вироку суду викладено в наступній редакції: «На підставі ст. 70 ч.4 КК України зарахувати частково покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25.02.2020 року і остаточно визначити до відбуття ОСОБА_6 міру покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців».

П`ятий абзац резолютивної частини вироку суду викладено в наступній редакції: «Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 29.01.2020 року. Зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання термін тримання під вартою з 25.01.2020 року по 27.01.2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі».

Судом першої інстанції встановлено, що 22.11.2019 року ОСОБА_6 на потязі «Ніжин-Гребінка», біля 21 год. прибув на станцію «Мала Дівиця», звідки пішов до с. Заудайка Прилуцького р-ну, де в ніч на 23.11.2019 року незаконно проник до господарства ОСОБА_10 , розташованому по АДРЕСА_2 , пошкодивши замикаючий пристрій курника, проник до даного курника та вчинив крадіжку 4 курей, вартістю 106.25 грн. кожна, а всього на суму 425 грн.

25.11.2019 року ОСОБА_6 на потязі «Ніжин-Гребінка», біля 21 год. прибув на станцію «Мала Дівиця», звідки пішов до господарства ОСОБА_11 , розташованого за адресою АДРЕСА_3 , де в ніч на 25.11.2019 року незаконно проник до даного господарства, де шляхом пошкодження замка дверей погреба, проник до даного погреба, звідки вчинив крадіжку картоплі вагою 20 кг, вартістю 10 грн. за 1 кг.; 2 банок консервованих огірків вартістю 60 грн. за 1 банку; 3 банок консервованих помідорів вартістю 60 грн. за 1 банку; 2 банок компоту вартістю 50 грн. за банку, а всього на суму 600 грн., чим вчинив злочин повторно.

В подальшому 03.12.2019 року ОСОБА_6 на потязі «Ніжин-Гребінка», біля 21 год. прибув на станцію «Мала Дівиця», звідки пішов до господарства ОСОБА_12 , розташованого за адресою АДРЕСА_4 , де в ніч на 04.12.2019 року незаконно проник до даного господарства, та шляхом пошкодження замка дверей курника, проник до даного курника, звідки вчинив крадіжку 7 курей вартістю 94.75 грн. за одну курку, а всього на суму 663.25 грн., чим вчинив злочин повторно.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в ніч на 04.12.2019 року, ОСОБА_6 під час руху в напрямку залізничної станції «Мала Дівиця» з викраденими курми, побачив в дворі господарства по АДРЕСА_1 велосипед марки «Ardis Santana 26». В подальшому ОСОБА_6 шляхом вільного доступу зайшов до даного господарства, та незаконно заволодів велосипедом «Ardis Santana 26» вартістю 2425 грн., чим вчинив злочин повторно.

06.12.2019 року ОСОБА_6 на потязі «Ніжин-Гребінка», біля 21 год. прибув на станцію «Мала Дівиця», звідки пішов до господарства ОСОБА_13 , розташованого за адресою АДРЕСА_1 , де в ніч на 07.12.2019 року незаконно проник до даного господарства, та шляхом відкриття замикаючого пристрою дверей кліток з курми, вчинив крадіжку 10 курей, вартістю 112,5 грн. за 1 курку, а всього на суму 1125 грн., чим вчинив злочин повторно.

22.12.2019 року ОСОБА_6 на потязі «Ніжин-Гребінка», біля 21 год. прибув на станцію «Мала Дівиця», звідки пішов до господарства ОСОБА_14 , розташованого за адресою АДРЕСА_1 , де в нічний час, незаконно проник до даного господарства, та шляхом пошкодження замка дверей сараю, проник до даного сараю та вчинив крадіжку велосипеду марки «Україна», вартістю 833,33 грн. та велосипеду марки «Аїст» вартістю 1083.33 грн., чим вчинив злочин повторно.

В грудні 2019 року ОСОБА_6 на потязі «Ніжин-Гребінка», біля 21 год. прибув на станцію «Мала Дівиця», звідки пішов до с. Обичів Прилуцького р-ну, де незаконно проник до господарства ОСОБА_15 , розташованому по АДРЕСА_5 , та шляхом відкриття замикаючого пристрою дверей курника, проник до даного курника та вчинив крадіжку 5 курей, вартістю 112.5 грн. за 1 курку, а всього на суму 562.5 грн., чим вчинив злочин повторно.

13.01.2020 року ОСОБА_6 на потязі «Ніжин-Гребінка» біля 21 год. прибув на станцію «Мала Дівиця», звідки пішов до с. Обичів Прилуцького р-ну, де в ніч на 14.01.2020 року незаконно проник до господарства ОСОБА_16 , розташованому АДРЕСА_6 , та шляхом пошкодження замка дверей курника, проник до даного курника та вчинив крадіжку 7 курей, вартістю 112.50 грн. за 1 курку, а всього на суму 787.5 грн., чим вчинив злочин повторно.

24.01.2020 року ОСОБА_6 на потязі «Ніжин-Гребінка», біля 21 год. прибув на станцію «Мала Дівиця», звідки пішов до господарства ОСОБА_9 , розташованому за адресою АДРЕСА_1 , де незаконно проник до господарства, відчинив замок курника, який не був замкнений, проник до курника, звідки вчинив крадіжку 3 курей, вартістю всього на суму 222,13 грн., чим вчинив злочин повторно.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений, не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності його вини та правильності кваліфікації дій, просив скасувати оскаржуваний вирок та призначити новий судовий розгляд в суді 1 інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуваний вирок не відповідає вимогам процесуального закону, зокрема, суд 1 інстанції, всупереч вимог ст. 374 КПК України, допустив невиправдане спрощення формулювання обвинувачення.

Постановляючи ухвали про виправлення описки, суд 1 інстанції порушив вимоги кримінального процесуального закону, оскільки такі виправлення є фактичною зміною вироку та не можуть вважатися виправлення описки у розумінні ст. 379 КПК України.

Крім того, судом при призначенні покарання не в повній мірі враховано всі обставини, які на думку апелянта, є такими, що пом`якшують його покарання. Зокрема те, що він являється ліквідатором наслідків на Чорнобильській АЕС, його дружина є інвалідом 2 групи та потребує сторонньої допомоги, а завдані потерпілим збитки відшкодовані та претензій матеріального характеру останні не заявляють.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати вирок суду та призначити новий розгляд в суді 1 інстанції.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Заслухавши доповідача, позицію обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом статті 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Судове рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Відповідно до вимог ст. ст.369 КПК України, судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку.

Статтею 374 КПК України чітко регламентовано, що вирок суду складається зі вступної, мотивувальної та резолютивної частин. У мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначається, окрім іншого, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

У резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою, обов`язково зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження та про залік досудового тримання під вартою.

На думку колегії суддів, вказаних вимог закону судом дотримано не було.

Як вбачається з обвинувальних актів відносно ОСОБА_6 останньому органами досудового розслідування було пред`явлено обвинувачення по 9 епізодам вчинених кримінальних правопорушень, а саме: у таємному викраденні чужого майна потерпілих, вчиненому повторно, а так само поєднаному з проникненням у сховище, та його дії за сукупністю вчиненого кваліфіковані за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України. При цьому, такі кримінальні правопорушення в період з 22.11.2019 року по 24.01.2020 року, ОСОБА_6 вчиняв умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого матеріального збагачення.

У вироку суду першої інстанції, у мотивувальній його частині, судом не сформульовано обвинувачення у вчиненні вище вказаних кримінальних правопорушень, зокрема, із зазначенням форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Разом з тим, зі змісту вироку вбачається, що за згодою усіх учасників судового провадження, воно проводилось за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, у тому числі і тих, які органом досудового розслідування викладені в обвинувальних актах на підтвердження вини ОСОБА_6 у вчиненні крадіжок майна, що належать потерпілим, із зазначенням, серед іншого, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Зі змісту вироку також вбачається, що суд 1 інстанції мотивував питання про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, та остаточно визначив йому міру покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, проте в резолютивній частині вироку не вказано за якими вироками шляхом часткового складання було призначено остаточне покарання. Крім того, строк відбування покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з моменту його фактичного затримання, з 25.01.2020 року.

Разом з тим, матеріалами кримінального провадження встановлено, що вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25.02.2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання визначено рахувати з дня затримання, тобто, з 29.01.2020 року.

З метою виправлення даних помилок, допущених у вироку, судом згідно вимог ст. 379 КПК України, винесено ухвали від 08 вересня 2020 року та від 14 вересня 2020 року, якими виправлено помилки, допущені при ухваленні вироку суду.

Згідно вимог ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою виправити допущені в ухваленому ним судовому рішенні описки або очевидні арифметичні помилки. Однак, при цьому суд не вправі змінювати зміст судового рішення та будь-яким чином зачіпати його суть, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження. Описки - це неправильне написання слів, що може мати істотне значення у певному конкретному судовому рішенні (прізвище, ім`я, адреса, дата, строки, номера і дати документа, найменування сторони, тощо).

Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків » №11 від 21.12.1990 року не підлягають розгляду у порядку, передбаченому ст. 379 КПК України, питання, які зачіпають суть вироку, звужують або розширюють обсяг обвинувачення та стосуються прогалин і недоліків вироків в частині призначення покарання, зокрема, не можна у такому порядку уточнити призначене покарання (як основне, так і додаткове) щодо його виду та строку, змінити вирок в частині запобіжного заходу.

Як вбачається зі змісту ухвал суду 1 інстанції від 08 та 14 вересня 2020 року, суд фактично не виправляв описку, а змінив вирок в частині формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, та призначення остаточної міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , що впливає на суть судового рішення та суперечить змісту ст. 379 КПК України, та не є опискою, яка може бути виправлена судом самостійно.

Судове рішення є актом реалізації судової влади. Якість судового рішення це один із основних критеріїв якості правосуддя.

Вирок - це ухвалене іменем держави судове рішення першої або апеляційної інстанції про винуватість або невинуватість особи і про призначення кримінального покарання або звільнення від призначеного покарання, засноване на доказах, безпосередньо досліджених судом.

Законність вироку - це його сувора відповідність приписам матеріального та процесуального права. Законним може бути лише той вирок, який постановлено при неухильному дотриманні процесуального закону на всіх стадіях кримінального процесу.

Тому, виходячи із викладеного слід наголосити, що допущення під час ухвалення судових рішень неточностей чи суперечностей є неприпустимим. Допущення таких порушень під час складання судового рішення є неприйнятним, адже це ставить під сумнів законність ухваленого рішення.

З врахуванням вище викладеного, апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню, а вирок та ухвали суду - скасувати з призначенням нового судового розгляду.

При новому розгляді суду 1 інстанції необхідно врахувати наведене вище, перевірити доводи апеляційної скарги сторони захисту, всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини кримінального провадження, оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку й ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 404, 407, 412, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 вересня 2020 року відносно ОСОБА_6 та ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 вересня 2020 року та від 14 вересня 2020 року про виправлення описки відносно ОСОБА_6 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4