КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/3619/2020 Слідчий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2020 року,
за участю:
представників власника майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2020 року задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організації злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0000072 від 22.11.2012 про накладення арешту на майно та визначення порядку зберігання речових доказів.
Накладено арешт на тимчасово вилучене майно, шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування майном, а саме автомобіль «MERCEDES-BENS G500», д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_6 , та яким користується ОСОБА_10 .

Передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», наступне майно, а саме автомобіль «MERCEDES-BENS G500», д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_6 , та яким користується ОСОБА_10 .
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_6 , - адвокат ОСОБА_7 , подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.06.2020 справа № 757/20918/20-к. Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про арешт майна та визначення порядку зберігання речових доказів, в повному обсязі.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, прийнята із недотриманням норм кримінального процесуального законодавства України. В зазначеній ухвалі відсутнє належне мотивування прийнятого рішення, не визначено мети і завдання заходу забезпечення кримінального провадження, відсутнє будь - яке посилання на норми кримінального процесуального кодексу, якими слідчий суддя керувався приймаючи рішення, що обґрунтовано свідчить про те, що судовий розгляд проведено поверхнево.

Також апелянт зазначає, що під час даної слідчої розшукової дії, слідчим та оперативними співробітниками було вчинено ряд порушень під їх контролем, а саме: в порушення ч. 2 ст. 234 КПК України обшук було здійснено особою, яка не зазначена в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана слідчим чи прокурором, однак, дані особи були відсутні під час проведення обшуку (ст. 236 КПК України). обшук проводився оперативними співробітниками, проте доручення на них не були надані, в порушення ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводився без мети виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також, встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, в порушення ч. 9 ст. 236 КПК України замість примірника протоколу (оригіналу) вручили копію протоколу обшуку, в порушення ч. 4 ст. 223 КПК України обшук проведено в нічний час (з 22 години до 6 години), в порушення ч. 1 ст. 236 КПК України не було вжито заходів для забезпечення присутності під час проведення обшуку осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені.
Крім того апелянт зазначає, що матеріали клопотання не містять належних відомостей про повідомлення прокурора, власника майна та його захисника про розгляд клопотання про арешт майна. В ухвалі не наведено доказів того, що автомобіль має ознаки речового доказу. Автомобіль було передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів без повідомлення власника майна та його згоди на це.
На обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що розгляд клопотання проводився без повідомлення представника власника майна, без виклику та повідомлення власника майна, а копію оскаржуваної ухвали отримано 24.06.2020 на адвокатський запит.
В судове засідання прокурор не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, що дає апеляційному суду підстави розглядати справу у його відсутність, у відповідності до вимог ст. 405 КПК України.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представників власника майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню, виходячи з наступних підстав.
У відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
З матеріалів вбачається, що клопотання прокурора про арешт майна розглянуто 01.06.2020 року слідчим суддею без виклику власника майна ОСОБА_6 , хоча матеріали справи містять відомості про направлення повістки останньому, проте, не містять відомостей про її отримання. Копію оскаржуваної ухвали, як зазначає апелянт, вони не отримували, копію оскаржуваної ухвали отримано 24.06.2020 на адвокатський запит,дані факти не спростовуються матеріалами провадження, тому колегія суддів вважає, що строк подачі апеляційної скарги захисника представника власника майна ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2020 року пропущено з поважних причин, тому він підлягає поновленню.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000072 від 22.11.2012 за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 358 КК України.

18.03.2020 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Погірці Самбірського району Львівської, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 358 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_10 користується автомобілем «MERCEDES-BENS G500», д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_6 , який є водієм та охоронцем ОСОБА_10 та його близькою особою, тому фактично вказаний автомобіль належить ОСОБА_10 , та придбаний на гроші набуті кримінально протиправним шляхом, тобто має ознаки зазначені у ч. 1 ст. 98 КПК України та є речовим доказом у кримінальному провадження.
22.05.2020 під час проведення обшуку на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва вилучено автомобіль «MERCEDES-BENS G500», д.н.з. НОМЕР_1 , як тимчасово вилучене майно, який придбано на гроші набуті кримінально протиправним шляхом, тобто має ознаки зазначені у ч. 1 ст. 98 КПК України та є речовим доказом у кримінальному провадженні.
За викладених обставин постановою Головного слідчого управління Національної поліції України від 22.05.2020 автомобіль «MERCEDES-BENSG500», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000072 від 22.11.2012.
25.05.2020 року прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організації злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0000072 від 22.11.2012 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на автомобіль «MERCEDES-BENS G500», д.н.з. НОМЕР_1 ,який належить ОСОБА_6 , та яким користується ОСОБА_10 та визначення порядку зберігання речових доказів.

Водночас, просив вказане майно передати в управління за договором Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів на підставах у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2020 року вказане клопотання прокурора задоволено.
Задовольняючи вказане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000072 від 22.11.2012,про накладення арешту на автомобіль «MERCEDES-BENS G500», д.н.з. НОМЕР_1 ,який належить ОСОБА_6 , та яким користується ОСОБА_10 , слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, які додані до клопотання, та прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на вказаний транспортний засіб, з метою збереження речових доказів.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на наступні обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.
Зокрема, посилаючись у клопотанні на те, що автомобіль «MERCEDES-BENSG500», д.н.з. НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_6 ,який є водієм та охоронцем ОСОБА_10 та його близькою особою, тому фактично вказаний автомобіль належить ОСОБА_10 , та придбаний на гроші набуті кримінально протиправним шляхом, тобто має ознаки зазначені у ч. 1 ст. 98 КПК України та є речовим доказом у кримінальному провадження, прокурор повинен зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку, однак як вбачається з матеріалів провадження такі докази в них відсутні, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає жодних законних підстав для накладення арешту на зазначений транспортний засіб, власником яких є особа, яка не мають будь-якого відношення до даного кримінального провадження, тобто ОСОБА_6 .

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.
При накладенні арешту на майно слідчий суддя повинен обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому суддівпевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Однак прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.
Не може накладатися арешт на автомобіль «MERCEDES-BENS G500», д.н.з. НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_6 , з метою його конфіскації як виду покарання, про що зазначає прокурор у клопотанні, оскільки причетності ОСОБА_6 до кримінальних правопорушень, які розслідуються у цьому кримінальному провадженні, не встановлено, тобто він, як власник вказаного транспортного засобу, не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для його власника і третіх осіб.

Жодних доказів того, що вказаний автомобіль придбаний за кошти від злочинної діяльності ОСОБА_10 , який є роботодавцем ОСОБА_6 , матеріали клопотання не містять.
Крім того, слідчий суддя накладаючи арешт на майно не встановив обставин за якими мета викладена у клопотанні прокурора, а саме накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів підтверджується та співвідноситься з матеріалами справи, отже на час розгляду клопотання прокурора у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно.
Долучена до клопотання слідчого постанова від 22.05.2020 року про визнання майна речовим доказом, а саме автомобіля«MERCEDES-BENS G500», д.н.з. НОМЕР_1 є необґрунтованою, оскільки за своїм змістом не містить даних на підтвердження того, що майно, а саме автомобіль «MERCEDES-BENSG500», д.н.з. НОМЕР_1 відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, отже є формальною.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції, ухвала слідчого судді щодо накладення арешту на майно винесена без належного об`єктивного з`ясування обставин кримінального провадження, оскільки органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що автомобіль «MERCEDES-BENS G500», д.н.з. НОМЕР_1 , має важливе доказове значення для кримінального провадження, а саме був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, хоча в клопотанні прокурор вказує на необхідність накласти арешт на майно, а саме на автомобіль «MERCEDES-BENS G500», д.н.з. НОМЕР_1 ,як на речовий доказ у кримінальному провадженні, але при цьому не приводить жодного належного доказу на підтвердження вказаного і мети накладення арешту на майно. Тому колегія суддів вважає, що існування правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України всупереч вимогам кримінального процесуального закону, є недоведеною як в клопотанні прокурора з доданими до нього матеріалами, так і в ухвалі слідчого судді.
Більше того, прокурор у клопотанні, поданому в порядку Глави 17 КПК України, якою регулюється арешт майна, одночасно з накладенням арешту на майно просить передати його Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () в управління, для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», що регулюється ст. 100 КПК України, яка відноситься до Глави 4 КПК України " Докази і доказування" і регулює питання зберігання речових доказів і вирішення питання про спеціальну конфіскацію. Вказані питання, на думку колегії суддів не можуть вирішуватись в одному провадженні, оскільки вони розглядаються за різною процедурою, передбачають внесення окремого клопотання слідчим, прокурором, по різному виконуються. Окрім того, ст. 309 КПК України, як і положеннями ст. 100 КПК України, не передбачене апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів про передачу майна Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, а ухвали слідчих суддів про арешт майна підлягають апеляційному оскарженню.
На підставі викладених обставин, які свідчать про однобічність, неповноту та необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга захисника представника власника майна ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_7 задоволенню, з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організації злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0000072 від 22.11.2012 про накладення арешту на майно та визначення порядку зберігання речових доказів та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування майном, а саме автомобілем «MERCEDES-BENS G500», д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_6 , та яким користується ОСОБА_10 , як такого, що внесено до суду за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом та завданням даного кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику власника майна ОСОБА_6 , - адвокату ОСОБА_7 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2020 року.
Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_7 , - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організації злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0000072 від 22.11.2012 про накладення арешту на майно та визначення порядку зберігання речових доказів та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування майном, а саме автомобіль «MERCEDES-BENS G500», д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_6 , та яким користується ОСОБА_10 .

Передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», наступне майно, а саме автомобіль «MERCEDES-BENS G500», д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_6 , та яким користується ОСОБА_10 , - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організації злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0000072 від 22.11.2012 про накладення арешту на майно та визначення порядку зберігання речових доказів та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування майном, а саме автомобілем «MERCEDES-BENS G500», д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_6 , та яким користується ОСОБА_10 , - відмовити.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4