Справа № 495/5973/20
Номер провадження 1-кс/495/2030/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Білгород-Дністровський клопотання інспектора сектору дізнання Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей та документів, в рамках кримінального провадження № 0000291 від 15.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
01.10.2020 року інспектор сектору дізнання Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням погодженим з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей та документів, в рамках кримінального провадження № 0000291 від 15.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

В клопотанні зазначено, що 02 серпня 1995 року ОСОБА_5 отримав у власність земельну ділянку площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вищевказану земельну ділянку ОСОБА_5 отримав на підставі рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.06.1995 року за №117.

Далі, на підставі вказаного рішення ОСОБА_5 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії №ЯГ №935312 виданий 02 серпня 2006 року на земельну ділянку площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Тобто, з 02 серпня 2006 року ОСОБА_5 став власником земельної ділянки, площею 0,2500, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

28.08.2006 року до Білгород-Дністровського районного суду Одеської області було направлено адміністративний позов, відповідно до кого позивачами виступали ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа ОСОБА_5 .

Зі змісту адміністративного позову встановлено, що відповідно до договорів купівлі-продажу, посвідчених ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.05.1995 та від 06.07.1993, моїм довірителям належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,71 га, що підтверджується технічним паспортом БТІ, договором купівлі-продажу від 06.07.1993, записом в погосподарській книзі, а також довідками, виданими ІНФОРМАЦІЯ_3 05.04.2006 за №245 від 24.03.2006 за №214.

Після придбання житлового будинку мої довірителі, як власники будинку, у відповідності зі ст.30 ЗК України 1992 року, який діяв на момент посвідчення угод, фактично отримали право користування земельною ділянкою, і для закріплення свого права, у серпні 1995 р. подали заяву в ІНФОРМАЦІЯ_4 для винесення відповідного рішення.

З 1993 р., 1995 р., по теперішній час співвласники будинку користуються земельною ділянкою, межі якої визначені на місцевості огорожею, регулярно обробляють її, засадили багаторічними рослинами, своєчасно оплачують податки та збори.

Протягом 10 років довірителі неодноразово звертались до сільської ради з усними та письмовими клопотаннями про виділення їм земельної ділянки в користування, а в подальшому про передачу землі в приватну власність, і лише 28.05.2004 р. ІНФОРМАЦІЯ_3 були ухвалені рішення за №223-IV та №224- IV про надання згоди на розробку технічної документації для передачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в приватну власність земельних ділянок кожній по 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, та 0,08 га для особистого селянського господарства.

Однак, рішення ІНФОРМАЦІЯ_5 від 23.12.2005 за №465-IV, 466-IV ці рішення були змінені, в результаті чого права моїх довірителів на приватизацію землі були обмежені, оскільки ОСОБА_6 було передано у приватну власність 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, а раніше наданий дозвіл на передачу в приватну власність земельної ділянки площею 0, 08 га для ведення особистого селянського господарства фактично був скасований.

В 2004 р. довірителями була виготовлена вся технічна документація для приватизації земельних ділянок, але рішеннями від 23.12.2005 р. №№ 464-IV, 465-IV, 466-IV, оформлення документів і видача державних актів були призупинені, і їх право на приватизацію земельних ділянок залишилось нереалізованим.

В результаті чого просять визнати незаконними рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 :

-від 24 травня 1995 року за №99 «Про передачу в приватну власність земельної ділянки ОСОБА_5 площею 0,25 га по АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель»

-від 23 грудня 2005 року рішення №464-IV «Про надання згоди на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,25 га у приватну власність ОСОБА_5 , розташовану в АДРЕСА_1 , для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель ІНФОРМАЦІЯ_5 »

- 23 грудня 2005 року №465-IV «Про внесення змін до рішення сільської ради №223-IV від 28.05.2004 «Про дачу згоди на розробку технічної документації по відводу земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_6 , мешканки м. Одеса для будівництва і обслуговування житлового будинку і споруд та для ведення особистого селянського господарства із земель Миколаївської сільської ради»;

- 23 грудня 2005 року рішення№466-IV «Про внесення змін до рішення сільської ради №224-IV від 28.05.2004 «Про дачу згоди на розробку технічної документації по відводу земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_8 , мешканки м. Одеса для будівництва і обслуговування житлового будинку і споруд та для ведення особистого селянського господарства із земель Миколаївської сільської ради»;

-визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, АДРЕСА_1 виданий ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_9 .

При цьому в судове засідання до адміністративного позову були надані додатки, а саме: -копії рішень сільської ради №99, №464, №465, №466, №223, №224 та інші документи.

Про відкриття провадження та здійснення судового розгляду ОСОБА_5 стало відомо та відповідно останнього залучили до провадження свого представника ОСОБА_10 . Між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 виникла на той час домовленість, що ОСОБА_5 в судові засідання не з`являється у зв`язку з великою завантаженістю на своєму робочому місці під час виконання функцій голови органу місцевого самоврядування та роль представництва та захисту своїх прав та інтересів лягає на ОСОБА_10 .

В ході судових розглядів ОСОБА_10 постійно завіряла ОСОБА_5 , що судову справу виграє та земельну ділянку ніхто не вилучить з власності ОСОБА_5 , та в подальшому під час останнього засідання в Апеляційному суді Одеської області повідомила, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовлено в позовних вимогах.

На початку серпня ОСОБА_5 стало відомо, що на земельну ділянку площею 0,25 га, розташована по АДРЕСА_1 накладено арешт на підставі ухвали про забезпечення позову, б/н, 28.08.2006 Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області у справі №2а-505 2006. Крім цього ОСОБА_5 стало відомо, що на підставі постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 грудня 2006 року у справі №2а-505 2006 було визнано протиправним рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 :

-від 24 травня 1995 року за №99 «Про передачу в приватну власність земельної ділянки ОСОБА_5 площею 0,25 га по АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель»;

-від 23 грудня 2005 року рішення №464-IV «Про надання згоди на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,25 га у приватну власність ОСОБА_5 , розташовану в АДРЕСА_1 , для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель ІНФОРМАЦІЯ_5 »;

-від 23 грудня 2005 року №465-IV «Про внесення змін до рішення сільської ради №223-IV від 28.05.2004 «Про дачу згоди на розробку технічної документації по відводу земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_6 , мешканки м. Одеса для будівництва і обслуговування житлового будинку і споруд та для ведення особистого селянського господарства із земель Миколаївської сільської ради»;

- від 23 грудня 2005 року рішення№466-IV «Про внесення змін до рішення сільської ради №224-IV від 28.05.2004 «Про дачу згоди на розробку технічної документації по відводу земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_8 , мешканки м. Одеса для будівництва і обслуговування житлового будинку і споруд та для ведення особистого селянського господарства із земель Миколаївської сільської ради»;

- державний акт на право власності на земельну ділянку, АДРЕСА_1 виданий ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_9 серія ЯГ №935312.

Крім цього під час ознайомлення з матеріалами судової справи №2а-505/2006 ОСОБА_5 встановлено, що до суду надані на його погляд не існуючі рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23 грудня 2005 року рішення №464-IV, від 23 грудня 2005 року №465-IV, від 23 грудня 2005 року рішення№466-IV, оскільки підпис в рішеннях не має жодних збігів з підписами тодішнього голови сільської ради в інших рішеннях.

Відповідно до архівної довідки у протоколі ХХУІІ сесії ІУ скликання ІНФОРМАЦІЯ_5 від 23.12.2005 серед прийнятих рішень виявлені рішення за номерами №464-IV, від 23 грудня 2005 року №465-IV, від 23 грудня 2005 року рішення№466-IV, які зовсім не стосуються гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (копія архівної довідки додається). На підставі вищевказаних неіснуючих документів було прийнята постанова суду про скасування мого державного акту.

В ході досудового розслідування виникла необхідність у встановленні наступного, які саме документи були використані в гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні під час розгляду справи №2а-505 2006 в ІНФОРМАЦІЯ_6 , що в подальшому дасть змогу встановити відповідність, або невідповідність інформації зазначених в документах, які використовувались гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Таким чином з метою встановлення істини у справі необхідно отримати копії всієї справи №2а-505 2006 ІНФОРМАЦІЯ_7 із додатками аудіо-запису судового засідання.

Враховуючи вищезазначене, інспектор СД Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області просить слідчого суддю дозволити інспектору СД Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , або за його дорученням про проведення слідчих дій оперо уповноваженому СКП Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , номер посвідчення ОДП№004467 вилучити (провести тимчасовий доступ до речей та документів) в ІНФОРМАЦІЯ_6 копії завірені належним чином справи №2а-505 2006 ІНФОРМАЦІЯ_7 із додатками аудіо-запису судового засідання. Зобов`язати посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_7 забезпечити вказаним співробітникам органу внутрішніх справ можливість вилучити (провести виїмку) оригінали вищезазначених документів негайно після отримання копії ухвали суду.

В судове засідання прокурор ОСОБА_12 не з`явився, проте надав до суду заяву, відповідно до якої своє клопотання підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання Інспектор ІНФОРМАЦІЯ_8 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_13 не з`явився, причини неявки суду не відомі.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення сторін, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження (пункт 5 частини другої статті 131 КПК України).

У відповідності до абзацу першого частини першої статті 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно частини четвертої статті 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Інспектор сектору дізнання не довів неможливість отримати речі і документ, про тимчасовий доступ до яких подано клопотання, без застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді тимчасового доступу до них, оскільки відсутні докази того, що особа, у володінні якої, згідно клопотання, перебувають речі і документ, відмовляється надати їх слідчому у добровільному порядку.

Керуючись статтями 132, 159, 163, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання інспектора сектору дізнання Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей та документів, в рамках кримінального провадження № 0000291 від 15.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя