Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/302/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2020 року. Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 липня 2020 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з 11:00 год. 23 липня 2020 до 11:00 год. 20 вересня 2020 року без визначення розміру застави,
за участі сторін кримінального провадження:
- прокурора ОСОБА_8 ,

- захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

- підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 липня 2020 року задоволено клопотання погодженого з прокурором та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що заявлені ризики, передбачені п. 1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились, завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою наразі неможливе у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих (розшукових) дій. У той же час, слідчий суддя оцінив суворість можливого покарання ОСОБА_7 та визнав за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в подальшому триманні підозрюваного під вартою, а тому слідчий суддя вважав за необхідне продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, тобто до 20.09.2020 року.

У апеляційній скарзі, захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 23.07.2020 та відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування апеляції вказав, що під час розгляду клопотання не було зазначено реальних ризиків визначених КПК України.

Заслухавши доповідача, захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляцію та просили її задовольнити, висновок прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, відділом ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000312,відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, у вчинені якого 27.05.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру.
27.05.2020 слідчим суддею Ленінського районного суду м. Кіровограда, ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, до 25.07.2020.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000312 від 26.12.2019 до чотирьох місяців, тобто до 27.09.2020 року.
Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст.199 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою.
З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що на стадії розгляду слідчим суддею питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , останній обґрунтовано підозрюється в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.189 КК України.
Мотивуючи неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою прокурор зазначив, що завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000312 не представляється можливим, оскільки для всебічного, повного й неупередженого розслідування всіх обставин кримінального провадження, необхідно виконати наступні слідчі (розшукові) дії.
Апеляційний суд вважає, що тяжкість та обґрунтованість пред`явленої на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_7 підозри, яка була пред`явлена у відповідності до вимог Глави 22 Кримінального процесуального закону України, необхідність завершення досудового розслідування, а також існування ризиків, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній не працює, не має джерела доходу та займається злочинною діяльністю з метою збагачення, виправдовують продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , та дають апеляційному суду можливість прийти до висновку про обґрунтованість рішення слідчого судді про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.
У разі застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою (особисте зобов`язання, домашній арешт), вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків.
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу.
Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і орган досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані.
Апеляційним судом встановлено, що при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано врахував, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про можливі причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання та той факт, що існуючі та враховані при обранні запобіжного заходу ризики не зменшилися.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_7 під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
За таких умов, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 виходячи з вимог ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України, та з урахуванням наявності на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри у скоєні останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149 КК України, необхідністю виконанню вимог ст.ст. 290, 291 КПК України, апеляційний суд вважає, що у слідчого судді існували підстави для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, а тому суд не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді.
Твердження апелянта про те, що слідчий суддя при продовженні строку тримання під вартою не взяв до уваги ряд факторів про особу підозрюваного, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки з рішень слідчого судді вбачається, що він враховував те, що підозрюваний міцних соціальних зв`язків не має, офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, що вказує на слабку міцність соціальних зв`язків за місцем проживання, і підтверджує наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Докази, які були надані стороною захисту для спростування обставин, вказаних в клопотанні, а тому дійшов неправильного висновку про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не заслуговують на увагу, оскільки ці обставини підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами.
Інші посилання сторони захисту були враховані слідчим суддею суду першої інстанції при прийнятті рішення, а тому не спростовують законність постановленої ухвали.
Порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді про продовження тримання підозрюваного під вартою законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.

Керуючись статтями 376, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 липня 2020 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 , без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4