Дата документу 11.11.2020 Справа № 554/4775/20
У Х В А Л А
іменем України
11 листопада 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Полтаві скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 щодо нерозгляду клопотання, зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні №0000191 від 13 лютого 2020 року,-

В С Т А Н О В И В :

30 жовтня 2020 року надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , в порядку ст.303 КПК України, в якій просить: зобов`язати слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 розглянути його клопотання №12/10-20 від 12 жовтня 2020 року; зобов`язати вказаного слідчого письмово поінформувати заявника про результати розгляду клопотання №12/10-20 від 12 жовтня 2020 року у порядку, визначеному ст.220 КПК України.

На обґрунтування скарги заявник посилається на ті обставини, що слідчими Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000191 від 13 лютого 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.372, ч.2 ст.28, ч.3 ст.365, ч.1 ст.366 КК України, в рамках якого 19 серпня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру.

Зазначає, що 16 жовтня 2020 року засобами поштового зв`язку звернувся на адресу слідчого із клопотанням №12/10-20 від 12 жовтня 2020 року в порядку ст.220 КПК України.

Однак, станом на 27 жовтня 2020 року та на момент звернення зі скаргою, слідчий ОСОБА_5 вищевказане клопотання не розглянув та не надав жодної відповіді за результатом розгляду, чим, на думку особи, яка подала скаргу, порушив вимоги ст.220 КПК України, допустив бездіяльність та не вчинив процесуальних дій. На цій підставі просить задовольнити вимоги поданої скарги.

У судовому засіданні, призначеному в режимі відеоконференції, захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Слідчий Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду заяву, в якій заперечував проти задоволення скарги, вказав, що клопотання адвоката розглянуто, за результатами чого прийнято відповідне процесуальне рішення, про що долучено копії постанови та супровідного листа про її направлення. З урахуванням викладеного, просить розглядати скаргу без участі та відмовити у задоволенні вимог скарги (а.с.12-15).

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення заявника, вивчивши доводи скарги, дослідивши матеріали скарги та надані докази, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст. 303 КПК України.

Так, згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Таким чином, в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, за наявності трьох обов`язкових ознак: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Тому наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Установлено, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000191 від 13 лютого 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.372, ч.2 ст.28, ч.3 ст.365, ч.1 ст.366 КК України. ОСОБА_4 у даному провадженні має статус підозрюваного.

Як убачається з матеріалів скарги, 16 жовтня 2020 року засобами поштового зв`язку адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , направив на адресу слідчого ОСОБА_5 клопотання №12-1/10-20 від 12 жовтня 2020 року, в порядку ст.220 КПК України, у якому просив встановити місцезнаходження та у порядку тимчасового доступу до речей і документів, або іншим передбаченим КПК України способом отримати та долучити до матеріалів досудового розслідування постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АПО18 №384937, винесену 08.02.2020 року відносно ОСОБА_6 , а також надати стороні захисту її копію; повідомити реквізити протоколу (дату, час та місце його складання, серію та № бланку протоколу) відносно ОСОБА_6 за вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП, складення якого інкримінується ОСОБА_4 ; встановити місцезнаходження та у порядку тимчасового доступу до речей і документів, або іншим передбаченим КПК України способом, отримати та долучити до матеріалів досудового розслідування постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.178 КУпАП, відносно ОСОБА_6 за протоколом, зазначеним у пункті 2 цього клопотання, а також надати стороні захисту копію такої постанови (а.с.5).

Зі скарги та наданих у судовому засіданні пояснень слідує, що заявник, на момент звернення до суду, зокрема, станом на 27 жовтня 2020 року, відповіді за результатами розгляду клопотання не отримав, у зв`язку з чим вказує на бездіяльність слідчого щодо нерозгляду поданого ним клопотання, а саме невиконанні вимог ст.220 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

У судовому засіданні встановлено, що 23 жовтня 2020 року за результатами розгляду клопотання №12-1/10-20 від 12 жовтня 2020 року, постановою слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000191 відмовлено, роз`яснено строки та порядок оскарження прийнятого рішення (а.с.14-15).

Копію даної постанови листом від 23 жовтня 2020 року за вих. №К/А-10715/15-02-1 направлено на адресу адвоката ОСОБА_3 (а.с.13).

З урахуванням викладеного, на момент розгляду скарги достовірно встановлено, що клопотання адвоката від 12 жовтня 2020 року, подане в рамках кримінального провадження №0000191, після його фактичного отримання слідчим було розглянуто у найкоротший строк з дотриманням вимог КПК України, чого не було спростовано під час розгляду скарги, про що прийнято відповідне процесуальне рішення - постанову, яку направлено заявнику, що вказує на відсутність бездіяльності та предмету оскарження в цій частині у розумінні норм ст.220 та п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

Щодо вимоги скарги про зобов`язання слідчого вчинити певні дії щодо письмового інформування про результати розгляду клопотання, то слідчий суддя звертає увагу заявника на те, що вимоги поданого ним клопотання по суті вже розглянуті слідчим, тоді як вимоги про фактично повторне направлення рішення за результатами розгляду згаданого клопотання є безпідставними та не підлягають задоволенню, оскільки не є предметом розгляду слідчого судді у розумінні положень ст.303 КПК України.

Крім того, вимоги п.3 ч.2 ст.307 КПК України застосовуються слідчим суддею лише у випадку зобов`язання слідчого чи прокурора вчинити дію, яку він зобов`язаний вчинити.

Варто зазначити, що у разі незгоди із постановою про відмову у задоволенні клопотання від 23 жовтня 2020 року, вказане процесуальне рішення слідчого становить самостійний предмет оскарження на досудовому провадженні, і заявник не позбавлений практичної можливості отримати ефективні засоби юридичного захисту шляхом оскарження вказаного рішення в порядку, визначеному КПК України.

Разом із тим, вимоги про скасування згаданої постанови про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у скарзі не міститься, а тому не є предметом даного розгляду в силу положень ст.26 КПК України.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, проаналізувавши наведені у скарзі доводи, повно і всебічно оцінивши наявні матеріали з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку, а також докази у їх сукупності, зважаючи на відсутність предмету оскарження, передбаченого п.1 ч.1 ст.303 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку, що у задоволенні вимог поданої скарги потрібно відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 22, 24, 220, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 щодо нерозгляду клопотання, зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні №0000191 від 13 лютого 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1