УХВАЛА

02 серпня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_4 у рамках кримінального провадження №0000248 від 01.08.2020, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, звернувся в суд із клопотанням, яке погоджене з прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що 31 липня 2020 року, приблизно о 21 годині, водій ОСОБА_5 , керуючи без посвідчення водія автомобілем BMW 530 D, іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною по вул. Заводська в м. Здолбунів Рівненської області зі сторони бульвару Цементників в напрямку вул. Шевченка, в порушення вимог підпункту б) пункту 2.3 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху), проявив неуважність до дорожньої обстановки, де всупереч вимогам пункту 12.4 Правил дорожнього руху, недотримався обмежень швидкісного режиму в межах населеного пункту, та порушуючи вимоги пункту 12.3 Правил дорожнього руху, маючи об`єктивну можливість виявити на проїзній частині перешкоду у вигляді велосипедиста та вжити заходів для зменшення швидкості руху керованого ним автомобіля аж до його зупинки, допустив наїзд на вказаного велосипедиста - малолітню ОСОБА_8 , яка рухалася попутно попереду відносно руху автомобіля та змінила свій напрямок руху ліворуч.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист малолітня ОСОБА_8 , отримала тяжкі тілесні ушкодження не сумісні з життям від яких померла в автомобілі швидкої медичної допомоги під час транспортування до лікувального закладу, а транспортний засіб та велосипед зазнали механічних пошкоджень.

Порушення ОСОБА_5 вимог пункту 12.4 Правил дорожнього руху, який передбачає, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год., та вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху, який передбачає, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди - перебувають у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

01.08.2020 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення затриманий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Здолбунів Рівненської області, українець, громадянин України, з професійно технічною освітою, непрацюючий, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Фактичний час затримання 31.07.2020 року о 23 год. 00 хв.

01.08.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та план-схемою до нього, в яких зафіксовано обстановку після ДТП; речовими доказами, вилученими з місця пригоди: автомобіль BMW 530 D, іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 та велосипед, з наявними механічними пошкодженнями; показами свідка ОСОБА_9 , яка була пасажиром автомобіля BMW 530 D; іншими доказами, зібраними у ході досудового розслідування.
Таким чином, покликаючись на наведене, слідчий вказує, що ОСОБА_5 є особою суспільно-небезпечною та схильною до вчинення кримінальних правопорушень.

Застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не зможе забезпечити контролю за місцем перебування підозрюваного, а тому є підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти ризикам, зазначеним у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і не зможуть гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
В судовому засіданні прокурор та слідчий повністю підтримали клопотання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили його задоволити з підстав викладених у ньому.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000248 від 01.08.2020, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

01.08.2020 ОСОБА_5 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення,

За вказаним фактом, 01.08.2019 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до якого, зокрема, відноситься: верховенство права.
Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Узагальнююче визначення «обґрунтованість підозри» у вчиненні кримінального правопорушення, доведення якої, як одного з трьох обов`язкових елементів, визначених КПК України для можливості взагалі обрання запобіжного заходу, покладено на прокурора, сформульовано у правових позиціях Європейського суду з прав людини.
У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. ЄСПЛ в даному рішенні наголошує, що вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.
Крім того, як зазначено у матеріалі ВССУ від 11.07.2016р. «захист прав людини у кримінальному провадженні: доказування та докази», передумовою для подання клопотання стороною обвинувачення про застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри про те, що особа вчинила кримінальне правопорушення. Слідчий, прокурор зобов`язані з належним обґрунтуванням викласти обставини, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначив, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення є недостатньою для обґрунтування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Бойченко проти Молдови» №41088/05, рішення від 11 липня 2006 року «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу».
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.
Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом.
Згідно п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості підозрюваного і його поведінки.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та прокурор при його розгляді довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 8-ми років позбавлення волі, та вказаний злочини, має суспільно - небезпечний характер, відсутність таких стримуючих факторів як постійне місце роботи та міцних соціальних зв`язків (неодружений) а тому є усі підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжувати свою злочинну діяльність, вчинивши інше кримінальне правопорушення.
Також встановлено, що на даній стадії досудового розслідування не допитані усі свідки, не проведені усі необхідні експертизи та інші слідчі (розшукові дії) для отримання доказів вчинення кримінального правопорушення, а тому останній може перешкоджати органу досудового розслідування іншим чином.

Крім того, підозрюваний був раніше позбавлений судом права керувати транспортним засобом за ст. 130 КУпАП, і під час скоєння ДТП керував без посвідчення водія, що свідчить нехтування останнім вимогам Правил дорожнього руху та загальновідомими принципами законності.

Даних, які б вказували на неможливість застосування щодо підозрюваного вказаного запобіжного заходу не встановлено.
З урахуванням наведеного, є необхідним обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому виникла необхідність застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 для запобігання спробам незаконно впливати на свідків, переховуватись від органів досудового розслідування та ухилятись від слідства і суду, вчиняти інші правопорушення, перешкоджати проведенням слідчих (розшукових) дій по кримінальному провадженню іншим чином.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.
Окрім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженніщодо злочину, який спричинив загибель людини.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задоволити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів.

Утримувати ОСОБА_5 в Державній установі "Рівненський слідчий ізолятор" - м. Рівне, вул. Дворецька, 116.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 23 год 00 хв 31.07.2020.

Визначити строк дії ухвали до 23 год 00 хв 28.09.2020.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити на виконання уповноваженій особі ДУ "Рівненський слідчий ізолятор" та вручити підозрюваному та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1