Справа № 754/3962/14-к
У Х В А Л А
Іменем України

24 січня 2019 року колегія суддів Деснянського районного суду м. Києва в складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

за участю представника потерпілого ОСОБА_6

за участю захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

за участю обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні питання, щодо можливості призначення судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.190ч.4, 15ч.2,190ч.4, 28ч.3,358ч.3, 28ч.3,358ч.4 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.190ч.4, 15ч.2,190ч.4, 28ч.3,358ч.3, 28ч.3,358ч.4, 263ч.1 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст..15ч.2,190ч.4, 358ч.3, 358ч.4 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.190ч.4, 15ч.2,190ч.4, 28ч.3,358ч.3, 28ч.3,358ч.4 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Деснянського районного суду м. Києва надійшли обвинувальні акти з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000875 відносно ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.190ч.4, 15ч.2,190ч.4, 28ч.3,358ч.3, 28ч.3,358ч.4 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.190ч.4, 15ч.2,190ч.4, 28ч.3,358ч.3, 28ч.3,358ч.4, 263ч.1 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст..15ч.2,190ч.4, 358ч.3, 358ч.4 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.190ч.4, 15ч.2,190ч.4, 28ч.3,358ч.3, 28ч.3,358ч.4 КК України.

Ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за неможливе проведення підготовчого судового засідання за відсутності захиниска ОСОБА_14 , участь якого у судовому розгляді є обов`язковою. Вказав, що 02.02.2019 року у обвинуваченого ОСОБА_12 закінчується строк тримання під вартою. На даний час продовжують існувати ризики, що обвинувачений спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків а також буде перешкоджати кримінальному провадженню, а саме ухилятиметься від забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому заявив клопотання про продовження ОСОБА_12 строку тримання під вартою.

Представник потерпілого підтримала клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_7 заперечував, щодо клопотання прокурора про продовження ОСОБА_12 строку тримання під вартою, зазначив, що прокурор не навів достатність ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, за наявністю яких обвинуваченому ОСОБА_12 необхідно продовжити строк тримання під вартою. Просив з врахуванням даних про особу обвинуваченого, його стану здоров`я, змінити обраний запобіжний захід з тримання під вартою на інший не пов`язаний з позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_12 підтримав думку захисника.

Захисник ОСОБА_9 підтримав клопотання захисника ОСОБА_7 .

Захисник ОСОБА_8 просив вирішити клопотання на розсуд суду.

Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 підтримали доводи захисника ОСОБА_7 .

У відповідності до вимог ст.52 КПК України участь захисника у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів є обов`язковою, у зв`язку з чим колегія суддів позбавлена можливості вирішити питання щодо можливості призначення справи до судового розгляду.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає за необхідне відкласти розгляд підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Відповідно до ухвали колегії суддів Деснянського районного суду м. Києва від 05.12.2018 року строк тримання під вартою ОСОБА_12 спливає 02.02.2019 року.

На даний час, обставини, які послужили підставою для обрання ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді взяття під варту не відпали, в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків, які виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_12 під вартою.

Так, ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину у складі організованої групи, за який передбаченого покарання до 12 років позбавлення волі, його стан здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, крім цього, продовжують існувати ризики, що обвинувачений спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_12 перебуваючи на лікуванні у Головному військово-медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь» втік з-під варти, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що підтверджують на даному етапі провадження у справі потребу в подальшому триманні обвинуваченого під вартою.

Оцінивши в сукупності вказані обставини, колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_12 , ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання вказаних ризиків.
При вирішенні даного питання, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів, та потребує від суду більшої суворості в оцінці порушених цінностей суспільства.
Відповідно до положень ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.
У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини (Нечипорук, Йонкало проти України №42310/04 від 21 квітня 2011 року, Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства №№12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, Мюррей проти Сполученого Королівства №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання.
Згідно п. 48 рішення Європейського Суду з прав людини Чеботарь проти Молдови № 35615/06 від 13 листопада 2007 р., Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини Харченко проти України; (Заява N 40107/02) від 10 лютого 2011 року, набуло статусу остаточного 10 травня 2011 року, питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно документованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Враховуючи підстави застосування до обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованих прокурором кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оцінивши в сукупності тяжкість покарання за кримінальне правопорушення, що інкримінуються обвинуваченому, вік та стан його здоров`я, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання цих ризиків.
За таких обставин, клопотання прокурора підлягає задоволенню, а термін дії обраного ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає продовженню на 60 днів, тобто до 24 березня 2019 року включно.
Керуючись вимогами ст.314,315,316 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора задовольнити. Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) діб, до 24 березня 2019 року, включно.

Визначений альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в сумі 29 392 000грн. залишити без зміни.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок:
Код , МФО 820172, банк: Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок № 2089

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_12 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати у кримінальному провадженні за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з м. Києва без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну у разі їх наявності.

- носити електронний засіб контролю.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_12 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відкласти підготовче судове засідання у кримінальному провадженні за обвинувальним актом відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на 22 лютого 2019 року на 14.30год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: