Справа № 307/2755/20
Провадження № 1-кп/307/835/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2020 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю прокурора ОСОБА_4
малолітнього ОСОБА_5
його законного представника ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
педагога ОСОБА_8
представника служби в справах дітей Тячівської РДА ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000697 від 20.08.2020 року, відносно малолітнього:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, учня 7 класу Добрянської ЗОШ І-ІІІ ступенів Тячівського району Закарпатської області, раніше не судимого,

за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Малолітній ОСОБА_5 , 19 серпня 2020 року, близько 20 години, керуючи мопедом марки «Хонда Діо», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по правому краю проїжджої частини дороги по вулиці Миру в с. Добрянське, Тячівського району, в напрямку с. Вільхівці, Тячівського району, неподалік будинку №536, без дотримання інтервалу між мопедом та правим краєм проїзної частини дороги, а саме не менше ніж 0,6 метра, не дотримався вимог п.1.5, 2.3«б», 13.1 та 1.10 (в частині тлумачення «проїзна частина», «смуга руху» та «безпечний інтервал») Правил дорожнього руху, правою частиною керма вказаного мопеду, зачепив пішохода ОСОБА_10 , який стояв на правому узбіччі по ходу руху мопеда, і внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді гематоми потиличної ділянки голови, перелому потиличної кістки з переходом на задню черпну ямку, струсу головного мозку, які відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, так являються небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення.

Дії малолітнього ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли тяжкі тілесні ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні малолітній ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вищевказаного суспільно небезпечного діяння визнав повністю, у вчиненому розкаявся, обіцяв в майбутньому не вчиняти правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив застосувати до малолітнього ОСОБА_5 примусовий захід виховного характеру, передбачений п.3 ч.2 ст.105 КК України, у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_6 строком на один рік.

Законний представник малолітнього ОСОБА_6 повідомила, що її син щиро розкаюється у вчиненому, обіцяє надалі не вчиняти правопорушення, запевнила, що забезпечить належний догляд і виховання сина, не заперечила щодо застосування до її малолітнього сина ОСОБА_5 примусового заходу виховного характеру у виді передачі його під її нагляд.

Захисник особи, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечував щодо застосування до малолітнього ОСОБА_5 примусового заходу виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері строком на один рік.

Потерпілий ОСОБА_10 та його законні представники ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутності.

Представники служби в справах дітей Тячівської РДА та Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області в судове засідання не з`вилися, про час і місце судового розгляду повідомлялися.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши докази, суд дійшов наступного висновку.
Суд погоджується з кваліфікацією дій малолітнього ОСОБА_5 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли тяжкі тілесні ушкодження.

Факт вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки ч.2 ст.286 КК України, у судовому засіданні доведено та це також підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними доказами: протоколом огляду місця ДТП від 20.08.2020 року з доданою до нього схемою ДТП, висновком судової авто-технічної експертизи від 02.09.2020 року за №205/09, протоколом слідчого експерименту від 04.09.2020 року, висновком судової авто-технічної експертизи від 15.09.2020 року за №210/09, висновком судово-медичної експертизи від 16.09.2020 року за №308.

Відповідно до ч.1 ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років.

Малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час вчинення суспільно небезпечного діяння не досяг шістнадцятирічного віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ст.286 КК України, що виключає його кримінальну відповідальність, а тому до нього необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру.

Згідно ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

При розгляді клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру суд враховує ступінь тяжкості вчиненого суспільно-небезпечного діяння, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу малолітнього, який за місцем навчання характеризується позитивно, його вік, стан здоров`я, зокрема, те, що на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться.

Приймаючи рішення при вирішенні питання про застосування відносно малолітнього ОСОБА_5 , примусового заходу виховного характеру суд також враховує, що відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини, суди ухвалюють рішення щодо неповнолітнього (малолітнього), керуючись принципом як найкращого забезпечення інтересів дитини.

З огляду на викладене, враховуючи характеристику особи малолітнього ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне застосувати до нього примусові заходи виховного характеру відповідно до п.3 ч.2 ст.105 КК України у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_6 строком на один рік.

На думку суду, саме такий захід виховного характеру є необхідним та достатнім для виправлення малолітнього ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових суспільно-небезпечних діянь.

Керуючись ст.97, 105 КК України, ст.ст. 498, 500-501 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Застосувати до малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачені п.3 ч.2 ст.105 КК України примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_6 строком на один рік.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальних витрат не має.

Речовий доказ мопед марки «Хонда Діо», державний номерний знак б/н, який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_13 , залишити йому як володільцю.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено та оголошено 19 листопада 2020 року.

Головуючий : ОСОБА_1