Справа № 635/4306/20
Провадження № 1-в/635/626/2020
УХВАЛА

23 листопада 2020 року Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_3 про пом`якшення призначеного покарання у випадку, передбаченому частиною третьої статті 74 КК України відносно засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красноград Харківської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-27.05.2011 Красноградським районним судом Харківської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки;
-21.09.2011 Красноградським районним судом Харківської області за ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 162 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 01.06.2014 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 17 днів,
засудженого 22 лютого 2018 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.309 КК України із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України, із врахуванням вироку Апеляційного суду Харківської області від 26 липня 2018 року, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,
про пом`якшення призначеного покарання у випадку, передбаченому частиною третьої статті 74 КК України, ?

в с т а н о в и в:

У липні 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_3 про пом`якшення призначеного покарання у випадку, передбаченому частиною третьої статті 74 КК України відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому начальник установи просить суд пом`якшити призначене засудженому покарання у випадку, передбаченому частиною третьої статті 74 КК України, у зв`язку з набранням чинному вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ.
Прокурор, представник установи та засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися. Представник установи та засуджений надали до суду заяви, в яких просили проводити розгляд вказаної справи у їх відсутність. Прокурор про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до частини п`ятої статті 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Згідно з вимогами частини четвертої статі 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали за клопотанням начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_3 , прийшов до наступного висновку.
Згідно із Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (надалі по тексту ? Закон № 2617-VIII), який набрав чинності з 01 липня 2020 року (крім пункту 2 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень цього Закону) внесено зміни до Кримінального Кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.
Так, відповідно до частин першої, другої статті 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини, де кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Відтак, з 01 липня 2020 року кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 309 КК України, виходячи з санкції частини відповідної статті, перестало бути злочином та тепер відноситься до категорії кримінальних проступків, адже в новій редакції відповідна санкція викладена в наступній редакції: «караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років».
Санкція ж частини першої статті 309 КК України в редакції чинній до 01 липня 2020 року передбачала покарання, зокрема, у виді позбавленням волі строк до трьох років. Отже, санкція частини першої статті 309 КК України в реакції Закону № 2617-VIII передбачає більш м`який вид покарання, ніж позбавлення волі.
Так само як і кримінальне правопорушення, передбачене частиною першої статті 185 КК України, виходячи з санкції частини відповідної статті, перестало бути злочином та тепер відноситься до категорії кримінальних проступків, оскільки в новій редакції відповідна санкція викладена в наступній редакції: «карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років».
Санкція ж частини першої статті 185 КК України в редакції чинній до 01 липня 2020 року передбачала покарання, зокрема, у виді позбавленням волі строк до трьох років. Відтак санкція частини першої статті 185 КК України в реакції Закону № 2617-VIII передбачає більш м`який вид покарання, ніж позбавлення волі.
За положеннями частини першої статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Частиною третьою статті 74 КК України передбачено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Як встановлено судом з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 , останній вироком Красноградського районного суду Харківської області від 22 лютого 2018 року визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.309 КК України та йому призначено покарання із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України у виді арешту на строк 4 місяці.
Вироком Апеляційного суду Харківської області від 26 липня 2018 року, вирок суду першої інстанції від 22 лютого 2018 року відносно ОСОБА_4 скасований в частині призначеного покарання та призначено останньому за ч.1 ст.185 КК України ? 1 рік позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України ? 2 роки позбавлення волі та за ч.1 ст.309 КК України ? 2 роки позбавлення волі. Відповідно до положень ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань ОСОБА_4 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Оскільки в редакції Закону № 2617-VIII санкція частини першої статті 185 та частини першої статті 309 КК України пом`якшує кримінальну відповідальність осіб, засуджених за вчинення відповідних кримінальних правопорушень, вказаний закон має зворотну дію у часі в тій частині, в якій пом`якшує становище особи.
Враховуючи, що ОСОБА_4 засуджений Красноградським районним судом Харківської області від 22 лютого 2018 року (із врахуванням вироку Апеляційного суду Харківської області від 26 липня 2018 року) за злочини передбачені ч.1 ст.185 та ч.1 ст.309 КК України, вчинені до набрання чинності положень Закону № 2617-VIII, та які входять в сукупність злочинів за якими останній відбуває покарання, на нього поширюються правила заміни невідбутої частини покарання більш м`яким ? у виді обмеження волі з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 КК України.
Відтак, приймаючи до уваги, що санкції ч.1 ст.185 та ч.1 ст.309 КК України в редакції Закону № 2617-VIII не передбачають покарань у виді позбавлення волі, суд вважає необхідним визначити засудженому ОСОБА_4 покарання за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 22 лютого 2018 року (із врахуванням вироку Апеляційного суду Харківської області від 26 липня 2018 року) за правилами частини першої статті 72 КК України, а саме:
-за ч.1 ст.185 КК України ? у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;
-за ч.1 ст.309 КК України ? у виді обмеження волі на строк 4 (чотири) роки.
Оскільки ОСОБА_4 остаточне покарання за вироком Апеляційного суду Харківської області від 26 липня 2018 року призначене за правилами ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань за вчинення кримінальних правопорушень, у тому числі за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, виходячи з правил складання покарань, передбачених статтею 72 КК України, остаточне покарання слід визначити таким, яке раніше призначене, а саме, у виді позбавлення волі на строк три роки.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, ?

постановив:

Клопотання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_3 про пом`якшення призначеного покарання у випадку, передбаченому частиною третьої статті 74 КК України відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ? задовольнити.
Визначити ОСОБА_4 покарання за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 22 лютого 2018 року (із врахуванням вироку Апеляційного суду Харківської області від 26 липня 2018 року):
-за ч.1 ст.185 КК України ? у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;
-за ч.2 ст.185 КК України ? раніше призначене ? у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
-за ч.1 ст.309 КК України ? у виді обмеження волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст.70 та ч.1 ст.72 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань ? у виді позбавлення на строк 3 (три) роки, як раніше призначено вироком Апеляційного суду Харківської області від 26 липня 2018 року.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1