Справа №766/4314/20
н/п 1-кс/766/6208/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 про арешт майна,

встановила:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на нерухоме та рухоме майно що належить на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартиру за адресою АДРЕСА_1 , площею 89,1 кв. м. (розмір частки 1/1), гараж за адресою: АДРЕСА_2 , площею 30.2 кв. м (розмір частки 1/1), автомобіль марки ЗАЗ FORZA 2011 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіль марки MERCEDES-BENZ VITO 2002 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , та заборонити власнику майна його відчужувати, користуватися та розпоряджатися майном.

Згідно з ч.2 ст.172 КПК України розгляд вказаного клопотання прошу провести без участі підозрюваної ОСОБА_6 в зв`язку з можливістю зміни власника майна та його переоформлення на третіх осіб.

Обґрунтування клопотання:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Херсонської міської ради Херсонської області, тобто будучи особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, а також в силу своєї діяльності обізнаною із положення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» (далі Закон) та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ №1127 від 25.12.2015 (Далі Порядок) вчинила кримінальне правопорушення у сфері професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг за наступних обставин.

1.Так, ОСОБА_6 , 02.02.2018 о 14:58 год., перебуваючи на своєму робочому місці у відділі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Херсонської міської ради Херсонської області за адресою: м. Херсон, вул. Суворова, 39, керуючись прямим умислом, направленим на зловживання своїми повноваженнями, з особистих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, а саме ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що наданий їй договір про пайову участі у будівництві житлового будинку №77/1 від 03.10.2016 між ТОВ «Квадро-Фінанс» та ОСОБА_7 укладено після фактичного введення об`єкта в експлуатацію, що підтверджується наданою декларацією про готовність об`єкта до експлуатації серія ХС №61 від 09.04.2015, а також те, що ОСОБА_7 не є учасником договору про дольову участь у будівництві №01/07 від 31.07.2013, що виключає застосування під час проведення державної реєстрації пунктів 77, 78 Порядку, у порушення вимог статей 3, 10, 18, 24 Закону, шляхом зловживання своїми повноваженнями прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №39558574 від 07.02.2018, на підставі якого відкрито розділ №101 щодо об`єкта нерухомого майна нежитлового приміщення № IІ, площею 56,3 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 та провела державну реєстрацію права власності №24721229 за ОСОБА_7 , тобто на підставі документів, які не давали змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, чим спричинила, з урахуванням висновку судової оціночно-будівельної експертизи №20-381/382 від 08.04.2020 тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам ОСББ «Гетьман 2017» у розмірі 606 914 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України зловживання своїми повноваженнями державним реєстратором з метою отримання неправомірної вигоди, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам юридичних осіб.

2.Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_6 , 05.02.2018 о 14:22 год., перебуваючи на своєму робочому місці у відділі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Херсонської міської ради Херсонської області за адресою: м. Херсон, вул. Суворова, 39, керуючись прямим умислом, направленим на зловживання своїми повноваженнями, з особистих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, а саме ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що наданий їй договір про пайову участі у будівництві житлового будинку №77/2 від 03.10.2016 між ТОВ «Квадро-Фінанс» та ОСОБА_7 укладено після фактичного введення об`єкта в експлуатацію, що підтверджується наданою декларацією про готовність об`єкта до експлуатації серія ХС №61 від 09.04.2015, а також те, що ОСОБА_7 не є учасником договору про дольову участь у будівництві №01/07 від 31.07.2013, що виключає застосування під час проведення державної реєстрації пунктів 77, 78 Порядку, у порушення вимог статей 3, 10, 18, 24 Закону, шляхом зловживання своїми повноваженнями, повторно, прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №39571786 від 08.02.2018, на підставі якого відкрито розділ №101 щодо об`єкта нерухомого майна нежитлового приміщення № IІІ, площею 18,7 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 та провела державну реєстрацію права власності №24733102 за ОСОБА_7 , тобто на підставі документів, які не давали змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, чим спричинила, з урахуванням висновку судової оціночно-будівельної експертизи №20-381/382 від 08.04.2020 наслідки у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом інтересам ОСББ «Гетьман 2017» у розмірі 201 586 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365-2 КК України зловживання своїми повноваженнями державним реєстратором з метою отримання неправомірної вигоди, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом інтересам юридичних осіб, вчинене повторно.

3.Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_6 , 05.02.2018 о 14:37 год., перебуваючи на своєму робочому місці у відділі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Херсонської міської ради Херсонської області за адресою: м. Херсон, вул. Суворова, 39, керуючись прямим умислом, направленим на зловживання своїми повноваженнями, з особистих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, а саме ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що наданий їй договір про пайову участі у будівництві житлового будинку №77/3 від 03.10.2016 між ТОВ «Квадро-Фінанс» та ОСОБА_7 укладено після фактичного введення об`єкта в експлуатацію, що підтверджується наданою декларацією про готовність об`єкта до експлуатації серія ХС №61 від 09.04.2015, а також те, що ОСОБА_7 не є учасником договору про дольову участь у будівництві №01/07 від 31.07.2013, що виключає застосування під час проведення державної реєстрації пунктів 77, 78 Порядку, у порушення вимог статей 3, 10, 18, 24 Закону, шляхом зловживання своїми повноваженнями, повторно, прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №39572371 від 08.02.2018, на підставі якого відкрито розділ №101 щодо об`єкта нерухомого майна нежитлового приміщення № IV, площею 41,3 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 та провела державну реєстрацію права власності №24733568 за ОСОБА_7 , тобто на підставі документів, які не давали змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, чим спричинила, з урахуванням висновку судової оціночно-будівельної експертизи №20-381/382 від 08.04.2020 тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам ОСББ «Гетьман 2017» у розмірі 445 214 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України зловживання своїми повноваженнями державним реєстратором з метою отримання неправомірної вигоди, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам юридичних осіб, вчинене повторно.

4.Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_6 , 05.02.2018 о 15:23 год., перебуваючи на своєму робочому місці у відділі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Херсонської міської ради Херсонської області за адресою: м. Херсон, вул. Суворова, 39, керуючись прямим умислом, направленим на зловживання своїми повноваженнями, з особистих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, а саме ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що наданий їй договір про пайову участі у будівництві житлового будинку №77/4 від 03.10.2016 між ТОВ «Квадро-Фінанс» та ОСОБА_7 укладено після фактичного введення об`єкта в експлуатацію, що підтверджується наданою декларацією про готовність об`єкта до експлуатації серія ХС №07 від 17.08.2016, а також те, що ОСОБА_7 не є учасником договору про дольову участь у будівництві №01/07 від 31.07.2013, що виключає застосування під час проведення державної реєстрації пунктів 77, 78 Порядку, у порушення вимог статей 3, 10, 18, 24 Закону, шляхом зловживання своїми повноваженнями, повторно, прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №39572797 від 08.02.2018, на підставі якого відкрито розділ №101 щодо об`єкта нерухомого майна нежитлового приміщення № LI, площею 35 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 та провела державну реєстрацію права власності №24733934 за ОСОБА_7 , тобто на підставі документів, які не давали змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, чим спричинила, з урахуванням висновку судової оціночно-будівельної експертизи №20-381/382 від 08.04 .2020 тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам ОСББ «Гетьман 2017» у розмірі 307 825 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України зловживання своїми повноваженнями державним реєстратором з метою отримання неправомірної вигоди, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам юридичних осіб, вчинене повторно.

07.07.2020 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Києв, громадянка України, українка, з повною вищою освітою, на момент вчинення злочину працюючій на посаді державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Херсонської міської ради, розлучена, має на утриманні малолітню дитину, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, повідомлено про підозру у вчинені злочинів передбачених ч.2 ст.365-2; ч.3 ст. 365-2 КК України, санкція якої передбачає конфіскацію майна.

Відповідно до висновку судово-оціночно будівельної експертизи № 20-381/382, шкода яка була завдана юридичній особі-ОСББ «Гетьман 2017» внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 , становить 1 561 539 грн.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить на праві власності квартира за адресою АДРЕСА_1 , площею 89,1 кв. м. ( розмір частки 1/1), гараж за адресою: АДРЕСА_2 , площею 30.2 кв.м ( розмір частки 1/1).

Згідно інформації РСЦ ГСЦ МВС у Херсонській області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 належить на праві власності автомобіль марки ЗАЗ FORZA 2011 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіль марки MERCEDES-BENZ VITO 2002 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .

Приймаючи до уваги викладене і те що санкція ст.365-2 ч.3 КК України передбачає конфіскацію майна, з метою збереження вказаного майна яке відповідає критеріям визначеним ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме:

- конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру ;

- відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали клопотання, просили суд його задовольнити.

Захисник підозрюваної заперечував проти клопотання. На обґрунтування за перечень послався на ті обставини, що підозра не обґрунтована, оскільки ОСОБА_6 як реєстратор при здійсненні реєстрації прав на нерухоме майно не надає оцінки наданим на реєстрацію документам. У клопотанні одночасно міститься дві підстави для арешту конфіскація майна і відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. Слідчий. Прокурор відповідно до ч.5 ст.170КПК України повинні у клопотанні були довести, що конфіскація може бути застосована судом, а таких обґрунтувань клопотання не містить. Щодо такої підстави, як наявність цивільного позову про відшкодування шкоди, то позов безпідставний, оскільки ОСББ «Гетьман» ніколи не було власником майна, права на яке воно заявляє. Постає питання, а якщо б ОСОБА_6 не вчинила реєстраційні дії, то кому б належало майно? У клопотанні йдеться про майно, а не про кошти, а ОСББ заявляє позов про відшкодування коштів, але ж при відшкодуванні грошей права на майно не відновляться. Крім того, ОСББ «Гетьман» пред`явило позов в іншому кримінальному провадженні на таку ж суму і до іншої особи.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані до клопотання документи, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Абзацом другим цієї статті визначено, яке завдання арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 10 ст. 170 КПК України визначає предмети на які може бути накладено арешт, серед яких є і нерухоме майно.

Згідно ч.2 ст.171 КПК України клопотання про арешт майна, серед іншого, має містити підстави і мету відповідно до положень статті 170цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, перелік і види майна, що належить арештувати, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування та розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен врахувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий, просить накласти арешт на зазначені об`єкти нерухомості у кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365-2КК України, яка щодо кваліфікації відсилає до ч.1 ст.365КК України, яка передбачає відповідальність за зловживання своїми повноваженнями аудитором, нотаріусом, уповноваженою особою або службовою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, іншою особою, яка не є державним службовцем, посадовою особою місцевого самоврядування, але здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, у тому числі послуг експерта, арбітражного керуючого, приватного виконавця, незалежного посередника, члена трудового арбітражу, третейського судді(під час виконання цих функцій), або державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, державним виконавцем, приватним виконавцем з метою отримання неправомірної вигоди, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб.

Згідно змісту клопотання, то предметом доказування досудового розслідування є встановлення порушень, допущених державним реєстратором ОСОБА_6 при зловживанні своїми повноваженнями, щодо внесення змін про власника у Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

Клопотанні, серед іншого, має містити мету накладення арешту.

У клопотанні зазначено, що арешт на майно необхідно накласти з метою, що санкція ст.365-2 ч.3 КК України передбачає конфіскацію майна, з метою збереження вказаного майна яке відповідає критеріям визначеним ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме:

- конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру ;

- відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Щодо забезпечення мети, а саме конфіскації майна, то відповідно до ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Санкція ч.ч. 2,3 ст. 365-2 КК України передбачає, відповідальність з конфіскацією майна або без такої.

Так, у клопотанні про арешт майна слідчий з прокурором, всупереч вимогам ч.5 ст.170КПК України, жодним чином не обґрунтував того, що судом може бути застосовано такий вид покарання як конфіскацію майна підозрюваною, адже клопотання не містить посилання на те, що мала місце мета отримання неправомірної вигоди.

Щодо мети, передбаченої п.4 ч.2 ст.170 КПК України, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), то слідчим та прокурором взагалі не доведено наявність матеріальної шкоди, яка спричинена діями ОСОБА_6 саме ОСББ «Гетьман 2017» у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.6 ст.170КПК України арешт на майно підозрюваного накладається за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Цивільний позов насамперед має бути обґрунтованим, як того вимагає ч.4 ст.128 КПК України, а саме, що форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Щодо предмету цивільного позову то це та його частина, яка характеризує матеріально-правову вимогу позивача до відповідача. У даному випадку незрозуміло в чому полягає предмет позову та яка необхідність у накладені арешту на майно.

Цивільний позов ОСББ до ОСОБА_6 взагалі не містить обґрунтування того, яку матеріальну шкоду вона спричинила ОСББ «Гетьман». Зміст позовної заяви полягає в тому, що мешканці житлового будинку залишилися без підвального приміщення, оскільки при реєстрації і в декларації про готовність підвали назвали цокольним поверхом. У позовній заяві (рівно як у підозрі та клопотанні) не зазначається, що ОСББ було власником підвалу, але при цьому представник позивача заявляє вимоги про відшкодування грошей. Відшкодування шкоди розуміється як повернення втрачених цінностей або їх еквіваленту. Але при стягнення коштів з ОСОБА_6 ОСББ не стане власником підвалу.

Крім того, ОСББ «Гетьман» в іншому кримінальному провадженні заявило цивільний позов на таку ж суму до іншого цивільного відповідача, з чого слідує, що ОСББ «Гетьман» не може визначитися ні з предметом позову, ні з відповідачем. У позові заявляються вимоги про стягнення коштів і на користь голови правління ОСББ, але при цьому позов не містить жодного обґрунтування такого стягнення.

Лише формальна наявність цивільного позову у матеріалах кримінального провадження не є підставою для такого обмеження у праві власності особи.

Згідно ч.2 ст.172КПК України зміст клопотання має складати обґрунтування необхідності накладення арешту майна. Всупереч вимогам закону зміст клопотання про арешт майна складає детальний описування обставин кримінального правопорушення на кількох сторінках з багатократним повтором про умисел та інші теоретичні аспекти злочину і щодо обґрунтування накладення арешту на майно слідчий та прокурор обмежились цитуванням ч.2 ст.170КПК України.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131КПК України є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Слідчим та прокурором не було доведено, що арештом майна підозрюваної ОСОБА_6 може бути виконане якесь завдання кримінального провадження.
При розгляді клопотання слідчий суддя не встановив обставин, визначених частиною 2 ст. 173 КПК України, та мети арешту, визначеної ч. 2 ст. 170 КПК України, а тому відмовляє у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 170-173, України,слідчий суддя,

постановила :

Відмовити слідчому СВ Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про арешт майна, що належить на праві власності ОСОБА_6 , а саме: квартиру за адресою АДРЕСА_1 , площею 89,1 кв. м. , гараж за адресою: АДРЕСА_2 , площею 30.2 кв. м , автомобіль марки ЗАЗ FORZA 2011 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіль марки MERCEDES-BENZ VITO 2002 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду .

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 12 годині 10 хвилин 17 липня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1