Справа №766/9118/16-к
н/п 1-кс/766/4673/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.08.2020 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря: ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до слідчого судді з даним клопотанням, в якому просив: скасувати арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка йому належить.
В обґрунтування клопотання посилався на те, що в провадженні СВ Херсонського ВП перебуває кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000662 від 04.02.2015 р. за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України.

Так, відомості до ЄРДР внесено за заявою ОСОБА_4 , відповідно до якої, на думку заявника, посадові особи ПАТ «Діамантбанк» шахрайським шляхом заволоділи його нерухомістю, а саме шляхом зловживання довірою невстановлена посадова особа банку умисно заволодів трьома квартирами, які раніше належали останньому на праві власності, розташованими за адресами:

АДРЕСА_1 ;

АДРЕСА_1 ;

АДРЕСА_2 .

У листопаді 2015 до Комсомольського районного суду м. Херсона звернулася слідчий СВ Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_5 з клопотанням, в якому просила накласти арешт на майно, а саме на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 03.11.2015 клопотання слідчого задоволено. Суд мотивував своє рішення тим, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,є предметом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, і те, що незастосування заборони на розпорядження, реєстрацію, перереєстрацію даним майном може призвести до її подальшого незаконного продажу чи перереєстрації на третіх осіб.

Приймаючи рішення про накладення арешту на майно, суд не врахував, що жодних доказів причетності ОСОБА_3 до скоєння якого-небудь злочину за 5 років досудового розслідування стороною обвинувачення здобуто не було. З жовтня 2017 року слідчі дії у провадженні не проводяться, процесуальне рішення в кримінальному провадженні не прийнято, підозра до цього нікому, у тому числі і ОСОБА_3 , не пред`являлася.

З 3 листопада 2015 року, на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , як на предмет вчинення злочину, ухвалою слідчого судді накладено арешт.

Зазначена нерухомість належить на праві власності ОСОБА_3 , що неодноразово підтверджено рішеннями судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій у цивільних справах.

Дія арешту наразі перешкоджає власникові квартири розпоряджатися своїм майном в повному обсязі.

Якщо в 2015 році на початковому етапі досудового розслідування накладення арешту на квартири було обумовлено завданнями кримінального провадження, то на сьогоднішній день арешт майна в кримінальному провадженні, в якому досудове розслідування фактично не проводиться, є грубим порушенням прав власника вказаної квартири, який вже більше 4 років не може розпорядитись власним майном, законним набувачем якого він є.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що відносно майна ОСОБА_3 на яке накладено арешт, існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Окрім цього, матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що існує потреба у застосуванні арешту майна ОСОБА_3 .

Як свідчать матеріали справи, відносно ОСОБА_3 кримінальне провадження не реєструвалось органом досудового розслідування та йому не повідомлялося про вчинення будь-яких кримінальних правопорушень, ОСОБА_3 не є підозрюваним, або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого, або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

В судове засідання заявник не з`явився, причини не явки суду не пояснив, про час і місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Слідчий в судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, в якій зазначив, що заперечує проти його задоволення.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження № 0000662 від 04.02.2015 року за ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 15 ч.1 ст. 190, ч.1 ст. 358 КК України.

В рамках даного досудового розслідування слідчий Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором, звернулась до Комсомольського районного суду м. Херсона з клопотання про арешт майна.

03.11.2015 року слідчим суддею Комсомольського районного суду м. Херсона, за результатом розгляду вказаного клопотання у справі № 667/8808/15-к, було постановлено ухвалу, якою останнє задоволено, а на майно, а саме на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 накладено арешт. Підставою для накладення арешту стало те, що вказана квартира є предметом злочину.

Доказів того, що на даний час необхідність у арешті майна відпала заявником до клопотання не надано, останній в судові засіданні, що неодноразово призначалися судом не з`явився. Разом з тим, частина 1 ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

При цьому, слідчий суддя враховує, що згідно відомостей, що вказані заявником у клопотанні досудове розслідування кримінального провадження №0000662 на даний час триває.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174 КПК України, суддя

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1