Справа № 732/694/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/663/20
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12.020.270.110.000.023, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 14 липня 2020 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 6 (шести) місяців арешту з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк покарання у виді арешту постановлено рахувати з моменту затримання ОСОБА_6 ..

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь Городнянського районного бюджету 6175 грн. 54 коп. (шість тисяч сто сімдесят п`ять гривень п`ятдесят чотири копійки) у відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я Комунальним некомерційним підприємством «Городнянська центральна районна лікарня» Городнянської районної ради Чернігівської області на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_10 від злочину.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 3768,24 грн. на відшкодування процесуальних витрат.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок місцевого суду скасувати у зв`язку з невідповідністю його висновків фактичним обставинам кримінального провадження, неправильністю застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого. Ухвалити новий вирок яким ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки. В решті вирок залишити без змін. Зазначив, що суд першої інстанції не врахував отримання ОСОБА_11 посвідчення водія лише за місяць до вчинення злочину, що має суттєве значення, в тому числі для визначення міри покарання, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, перебування у автомобілі 5-х неповнолітніх осіб, а це свідчить про підвищену суспільну небезпечність скоєного. Вважає, що судом безпідставно визначено та невмотивовано наявність пом`якшуючої обставини - активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачений не надав будь якої допомоги в установленні невідомих обставин провадження. Також судом не вмотивовано, які саме обставини у справі, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винуватому навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно несправедливим. Звертає увагу, що внаслідок вчиненого злочину настали невідворотні наслідки у виді смерті неповнолітньої.

Як встановив суд першої інстанції, ОСОБА_6 , 08 січня 2020 року, близько 01 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи автомашиною марки «Fiat» моделі «Теmpra 1.8», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по ґрунтовій дорозі між с. Деревини та с. Хоробичі, Городнянського району Чернігівської області, в сторону с. Хоробичі, Городнянського району Чернігівської області, на відстані 1.4 км від с. Хоробичі, Городнянського району Чернігівської області, не обрав безпечну швидкість руху з урахуванням дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, та перед зміною напрямку руху, не переконався в безпеці таких дій, внаслідок чого відбувся з`їзд автомашини з дороги і послідуюче перекидання її, в результаті чого пасажир вказаної автомашини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження від яких ІНФОРМАЦІЯ_3 померла у лікарні.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту і обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає її необгрунтованою.

З матеріалів кримінального провадження видно, що умисні дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України.

Висновок місцевого суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Потерпіла ОСОБА_8 просила вирок залишити без змін і пояснила апеляційному суду, що загибла ОСОБА_10 її донька від попереднього шлюбу, а обвинувачений - чоловік з яким вони разом виховують ще двох дітей 14-ти і 2-х років. Тривале ув`язнення обвинуваченого поставить її у скрутне матеріальне становище.

Щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, те що обвинувачений віз в ночі дітей додому у малолюдній місцевості, слід визнати обставинами, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Тому, з урахуванням особи винного, колегія суддів застосування ст. 69 КК України вважає обґрунтованим.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд вірно визнав вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При обранні виду та міри покарання, місцевий суд також в повній мірі врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є не умисним, але тяжким, конкретні обставини справи при яких сталась дорожньо-транспортна пригода, перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння та його неуважність, не врахування дорожньої обстановки, помилка у виборі безпечної швидкості руху, кількість постраждалих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, характер та мотиви допущених обвинуваченим порушень Правил дорожнього руху, наслідки, що настали від кримінального правопорушення (заподіяння загиблій ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть), поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що він залишився на місці дорожньо-транспортної пригоди і чекав приїзду швидкої. Також судом враховано, що потерпіла пробачила обвинуваченого та просила не позбавляти його волі і призначити покарання, не пов`язане з реальним позбавленням волі. При цьому судом врахована наявність на утриманні обвинуваченого двох неповнолітніх дітей, а також дані щодо особи винуватого, а саме його вік, освіта, стан здоров`я, сімейний стан, позитивна характеристика за місцем проживання, а також те, що обвинувачений раніше не судимий.

За таких обставин колегія суддів вважає, що місцевий суд вірно призначив покарання із застосуванням ст. 69 КК України, воно відповідає характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим, даним, що характеризують його особу і є достатнім та справедливим, тому підстав для скасування вироку місцевого суду не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 14 липня 2020 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, а касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4