ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №645/5516/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/2336/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
- за участю прокурора ОСОБА_6 ,
- обвинуваченого ОСОБА_7 ,
- захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження №11кп/818/2336/20 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2020 року,-

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 19.08.1997 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.101 КК України (в редакції від 1960 року), та звільнений від покарання на підставі Закону України «Про амністію»;
- 08.05.1998 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.206 КК України (в редакції від 1960 року) на 2 роки позбавлення волі;
- 03.07.1999 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.215-3, 208, 42 КК України (в редакції від 1960 року) на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.45 КК України (в редакції від 1960 року), звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки та штраф 130 грн.;
- 18.08.2005 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.190 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки;
- 18.04.2008 року Дергачівським районним судом Харківської області за ст.128 КК України на 4 роки обмеження волі. На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік;
- 28.04.2009 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.;
- 29.09.2010 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України на 4 роки позбавлення волі. Звільнений на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.04.2013 року, умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 2 місяці 21 день;
- 27.11.2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, на 1 рік 5 місяців позбавлення волі;
- 02.10.2014 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, на 1 рік 4 місяці позбавлення волі;
- 17.09.2015 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 14.04.2016 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, на 4 роки позбавлення волі;
- 05.08.2019 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік обмеження волі,-

засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік 3 місяці обмеження волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 05.08.2019 року у виді 3 місяців обмеження волі, та визначено ОСОБА_7 остаточне покарання 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

Кримінальне провадження було розглянуто в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Як установив суд, 22 серпня 2019 року, близько 13:20 год., знаходячись в приміщені магазину, що розташований за адресою: м. Харків, пр.-т Московський, 259, поряд з прилавком-холодильником з ковбасними виробами побачив належний ОСОБА_9 мобільний телефон ТМ «Huawei» модель «Р Smart plus 2018», який знаходився на полиці за прилавком. В цей час, у ОСОБА_7 раптово виник умисел злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, повторно. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, а потерпіла ОСОБА_9 відволіклась, - діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, протягнув руку між лотками з яйцями, які стояли на прилавку, та взяв з полиці, що знаходилася за прилавком, тим самим викрав, мобільний телефон ТМ «Huawei» модель «Р Smart plus 2018», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 6/2194СЕ-19 від 23.08.2019 року, складає 3953 гривні 00 копійок. Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення (злочину) ОСОБА_7 зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 , матеріальний збиток на суму 3953 гривні 00 копійок.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначив, що суд помилково визначив початок строку відбування покарання з 01 квітня 2020 року, оскільки при призначенні покарання частково приєднав покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 05.08.2019 року, за яким він відбуває покарання з 12 жовтня 2019 року, а тому початок строку покарання потрібно рахувати саме з цієї дати. Просить вирок суду змінити та визначити початок строку відбування покарання з 12 жовтня 2019 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України, а також вид та розмір призначеного покарання в апеляційній скарзі не оспорюється, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Зі змісту цих вимог закону слідує, що початок строку покарання розраховуються з моменту фактичного затримання обвинуваченого під час обрання йому запобіжного заходу, або з моменту затримання на виконання вироку суду.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження по цьому кримінальному провадження запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 не обирався, тобто попереднє ув`язнення у цьому кримінальному провадженні до останнього не застосовувалося.

Крім цього, з матеріалів кримінального провадження слідує, що вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2020 року ОСОБА_7 призначено покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі, та на підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання було частково приєднано лише невідбуту частину покарання, у виді 3 місяців обмеження волі, за попереднім вироком.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що в період з 12 жовтня 2019 року, з моменту затримання ОСОБА_7 на виконання вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2019 року, по 01 квітня 2020 року дату постановлення вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2020 року, ОСОБА_7 фактично відбував призначене йому покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2019 року.

Таким чином, рахувати ОСОБА_7 початок строку відбування покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2020 року з моменту його затримання на виконання попереднього вироку, в суду першої інстанції підстав не було, а доводи обвинуваченого про зворотне є безпідставними.

За таких обставин підстав для зміни вироку за доводами апеляційної скарги обвинуваченого - колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407,409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: