Справа № 450/1313/20 Провадження № 1-кп/450/294/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2020 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пустомити матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесених в ЄРДР за №0000109 від 28.01.2020 р., відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Львова, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, який не працює, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не депутат, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, не інвалід, військовозобов"язаний, не військовослужбовець, безпартійний, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 28.01.2020 р. о 17 год. 40 хв., керуючи транспортним засобом марки "Фольксваген Транспортер" номерний знак НОМЕР_1 і рухаючись ним автодорогою "Львів-Шегині" в напрямку м.Городок, при проїзді 9 км + 800 м автодороги, поблизу с.Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області, порушив вимоги Р.1 п.1.5, Р.2, 2.3 "б, д", Р.18 п.18.1, п.18.4 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, наближаючись до нерегульованого пішоходного переходу по якому рухалась потерпіла ОСОБА_6 , не зменшив швидкість керованого ним автомобіля та не зупинився, не надав дороги пішоходу, внаслідок чого здійснив наїзд на останню, спричинивши при цьому тяжкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненому визнав повністю та пояснив, що обставини, які викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. Потерпілу на нерегульованому пішоходному переході він не бачив, а під час його руху лише відчув звук удару. У вчиненому щиро розкаюється, оскільки ним порушено Правила дорожнього руху України, та просить його суворо не карати. Моральна шкоди ним частково відшкодована потерпілій.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість стверджується іншими доказами, зібраними по кримінальному провадженню. Однак, суд визнає недоцільним дослідження доказів про фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду.

Таким чином, аналізуючи зібрані по кримінальному провадженні докази, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення і його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, оскільки він порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, який раніше не судимий, пом"якшуючу покарання обставину як щире каяття, визнання своєї винуватості та активне сприяння розкриттю злочину, як на досудовому слідстві, так і в суді, відсутність обтяжуючих покарання обставин, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем реєстраці та проживання, на наркологічному і психіатричному обліках не перебуває, приходить до переконання обрати покарання в межах санції статті у виді позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами та вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, шляхом застосування санкції ст.75 КК України про звільнення від відбування призначеного основного покарання з випробуванням із покладенням обов"язків, визначених ст.76 КК України.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 основне покарання та звільняючи від відбування такого, враховує наведені вище пом"якшуючі обставини, а також заяву потерпілої ОСОБА_6 від 02.07.2020 р., яка подала її у письмовому вигляді на власний розсуд та просила призначити мінімальну міру покарання.

До вказаного висновку про застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд приходить з врахуванням відсутності в ОСОБА_4 елементарних знань Правил дорожнього руху України та грубого нехтування такими, який здійснив наїзд на пішохода на нерегульованому пішоходному переході при обставинах, які жодним чином не перешкоджали виявити потерпілу ОСОБА_6 на проїзній частині дороги, яка здійснювала перехід такої згідно чинного законодавства. Вказане додаткове покарання сприятиме виправленню обвинуваченого ОСОБА_4 в частині суворого дотримання в подальшому Правил дорожнього руху України, що надалі унеможливить становити його загрозу для оточуючого суспільства, в тому числі учасників дорожнього руху серед яких знаходяться діти і люди похилого віку.

Заява потерпілої ОСОБА_6 , яка отримана судом 28.07.2020 р. та підписана нею на друкованому бланку, не приймається до уваги, оскільки обставин, які викладені у ній, не перевірені в судовому засіданні.

Вказана заява отримана судом поштовою кореспонденцією, на якій захисник ОСОБА_5 акцентував увагу не будучи ознайомлений з такою.

Покликання обвинуваченого ОСОБА_4 на необхідності використання транспортного засобу марки "Фольксваген Транспортер" номерний знак НОМЕР_1 з метою його діяльності щодо монтажу та встановлення вікон, а також як єдиного джерела доходу, не знайшли свого підтвердження в судовому засідання і будь-які письмові докази такого виду заробітку відсутні.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертних досліджень в сумі 5559,75 грн. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в доход держави.

Запобіжний захід не застосовувався, а речовий доказ, зокрема транспортний засіб марки "Фольксваген Транспортер" номерний знак НОМЕР_1 , який згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_4 ним отримано, слід вважати повернутим останньому.

Керуючись ст.ст.369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування обраного основного покарання з випробуванням, надавши іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов"язки, передбачені ст.76 КК України, а саме періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 в доход держави процесуальні витрати за проведення експертних досліджень в сумі 5559,75 грн.

Речовий доказ, зокрема транспортний засіб марки "Фольксваген Транспортер" номерний знак НОМЕР_1 , який згідно заяви засудженого ОСОБА_4 ним отримано, - вважати повернутим останньому.

На вирок може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1