печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , на постанову заступника начальника слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчиених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , від 05.07.2019 року про закриття кримінального провадження №0000980 від 29.09.2014 року,-

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову заступника начальника слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчиених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , від 05.07.2019 року про закриття кримінального провадження №0000980 від 29.09.2014 року.

Заявник вважає оскаржувану постанову незаконною та винесеною з порушенням ст.ст. 91-92,110-284 КПК України, оскільки кримінальне провадження необхідно було закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Просить скаргу задовольнити, оскаржувану постанову скасувати, а кримінальне провадження повернути для проведення досудового розслідування.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 вказану скаргу підтримав та просив задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла його заява про розгляд скарги у його відсутність, проти задоволення скарги заперечує, вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 05.07.2019 є законною та обґрунтованою.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_5 , розглянувши матеріали скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, прихожу до такого висновку.

Так, слідчим відділом управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях Генеральної прокуратури України здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000980 від 29.09.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 147, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 343, ч. 2 ст. 344, ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 375, ч. ч. 1, 2 ст. 438, ч. 1 ст. 442 КК України.

05.07.2019 заступником начальника слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчиених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що предметом досудового розслідування у вказаному багатоепізодному кримінальному провадженні є події, що відбулися і відбуваються до цього часу в окремих районах Донецької і Луганської областей, які починаючи з квітня 2014 року і по теперішній час тимчасово окуповані Російською Федерацією (далі РФ) та підконтрольними її владі незаконним збройним формуванням.

Зокрема, з квітня 2014 року здійснюються захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів інфраструктури на території Донецької і Луганської областей, акти застосування збройної сили проти держави України, чиниться збройний опір правоохоронним органам України та іншим представникам Операції об`єднаних сил (до 30.04.2018 сил Антитерористичної операції), дії яких спрямовані на відновлення територіальної цілісності України та забезпеченні правопорядку.

Водночас, з 2014 року і по теперішній час в засобах масової інформації, у тому числі національних та іноземних інтернет-ресурсах, висвітлюється інформація про порушення Слідчим комітетом Російської Федерації(далі СК РФ) кримінальних справ щодо військовослужбовців ЗСУ та їх притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення військових злочинів і злочинів проти людства.

Під час огляду вказаної інформації встановлено, що на офіційному сайті СК РФ зазначено про порушення кримінальних справ стосовно, зокрема ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 356 КК РФ (жорстоке поводження з військовополоненими або цивільним населенням, депортації цивільного населення, розкрадання національного майна на окупованій території, застосування у військовому конфлікті засобів та методів, заборонених міжнародними договорами Російської Федерації) та ст. 357 КК РФ геноцид (дії, спрямовані на повне або часткове знищення національної, етнічної, расової або релігійної групи як такої шляхом вбивства членів цієї групи, заподіяння тяжкої шкоди їх здоров`ю, насильницького перешкоджання дітородіння, примусової передачі дітей, насильницького переселення або іншого створення життєвих умов, розрахованих на фізичне винищення членів цієї групи).

Згідно з фабулами вказаних кримінальних справ ОСОБА_6 та інші особи, віддавали злочинні накази своїм підлеглим з числа військовослужбовців ЗС України та Національної гвардії України щодо застосування тяжких видів озброєння, які мають високі вражаючі властивості, для знищення об`єктів цивільної інфраструктури, населених пунктів самопроголошеної «Донецької народної республіки», а також повного або часткового знищення національної групи російсько-мовних осіб, у тому числі малолітніх. Внаслідок вказаних дій загинуло та було поранено велика кількість цивільних осіб, частково та повністю зруйнована значна кількість житлових будинків та інших об`єктів інфраструктури.

Такі твердження можливо перевірити (підтвердити чи спростувати) виключно шляхом проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні відповідно до норм діючого КПК України, у зв`язку з чим управлінням з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 438 КК України.

Кримінальні провадження за фактами вчинення вищевказаних злочинів приєднано до кримінального провадження № 0000980 від 29.09.2014, проведеним досудовим розслідуванням встановлено наступне.

Відповідно до ст. 6 КК України, особи, які вчинили злочини на території України, підлягають кримінальній відповідальності за Кримінальним кодексом України. Злочин визнається вчиненим на території України, якщо його було почато, продовжено, закінчено або припинено на території України.

Таким чином розслідування діянь, які інкримінуються СК РФ військовослужбовцями Збройних Сил України є виключно компетенцією правоохоронних органів України.

Під час досудового розслідування із числа зазначених осіб допитано понад 100 мешканців тимчасово окупованих територій Сходу України, які є потерпілими внаслідок обстрілів цивільного населення. Вказані особи спростували твердження представників ОРДЛО та СК РФ щодо звернення ними до Міжнародного кримінального суду та до ЄСПЛ з позовом про відшкодування шкоди та щодо здійснення обстрілів ЗС України.

Разом з тим слідством було здобуто та проаналізовано документальні докази можливості дислокації в зазначених районах конкретних підрозділів Збройних Сил України, які приймали участь в проведенні Антитерористичної операції та в подальшому Операції об`єднаних сил на Сході України.

Крім того, у ході досудового допитано ряд службових осіб ЗС України, які спростували інформацію СК РФ щодо здійснення обстрілів непідконтрольних Україні територій, у ході яких вказані вище особи загинули та отримали тілесні ушкодження.

Допитаний в ході досудового розслідування ОСОБА_6 пояснив, що з листопала 2016 року перебував на посаді заступника Міністра Оборони України. Як заступник Міністра Оборони України, в період перебування на посаді, ніколи не керував АТО. Відповідно до чинного законодавства України давати накази, розпорядження та вказівки на ведення бойових дій військовослужбовцями у зоні проведення антитерористичної операції на Сході України має право лише керівник АТО.

Крім того зазначив, що перебуваючи на посаді заступника Міністра Оборони України будь які вказівки та накази на здійснення обстрілів цивільного населення та об`єктів цивільної інфраструктури, він не віддавав. Такі накази для виконання від будь-кого не отримував. Факти здійснення обстрілів цивільного населеного чи об`єктів інфраструктури, промислових об`єктів тощо під час роботи на перебував на посаді заступника Міністра Оборони України не відомі.

Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що в ході досудового розслідування спростовано причетність ОСОБА_6 до скоєння кримінального правопорушення та встановлено відсутність в його діяннях складу кримінального правопорушення.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься в ст. 284 КПК України, згідно якої кримінальне провадження, в тому числі, закривається в разі встановлення відсутності події або складу кримінального правопорушення.

Відсутність в діянні складу злочину означає, що подія мала місце, однак результат діянь певної особи не мав характеру кримінального правопорушення (відсутність хоча б одного з елементів складу кримінального правопорушення або непричетність особи до події).

Подія кримінального правопорушення відсутня, якщо не було встановлено самого факту події або якщо встановлено, що сама подія мала місце, однак її не можна визначити як кримінальне правопорушення, а також якщо встановлено, що подія мала місце, однак її не можна вважати кримінальним правопорушенням у зв`язку з діями потерпілого.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Тобто, на слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

У судовому розгляді провадження слідчим суддею встановлено, що досудовим розслідуванням кримінального провадження №0000980 проведено належну перевірку обставин, про які вказує адвокат ОСОБА_5 у своїй заяві.

Тобто, слідчим під час проведення досудового розслідування досліджено та перевірено обставини, їм надано належну оцінку, досудове розслідування проведено із застосуванням всіх можливих засобів для всебічного, неупередженого та об`єктивного розслідування, з перевіркою всіх фактичних обставин справи, що може мати суттєве значення для розслідування кримінального провадження. В ході досудового розслідування встановлено відсутність в діяннях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.

Враховуючи зазначене, слідчий прийняв законне та обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

У відповідності дост. 223 КПК України слідчим вжито необхідні дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів та їх перевірку, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження не вбачається.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.306, 307, 309, 372 КПК України,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , на постанову заступника начальника слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , від 05.07.2019 року про закриття кримінального провадження №0000980 від 29.09.2014 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Слідчий суддя ОСОБА_1