Справа № 544/610/20
Номер рядка звіту 71
В И Р О К
іменем України

17 липня 2020 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 05.02.2020, за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Пирятин Полтавської області, громадянина України, із загальною середньою освітою, не працюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 01.04.2014 ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 400грн щомісяця до повноліття дитини. У подальшому рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 13.05.2018 було змінено розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на сина ОСОБА_6 , із 400грн на частину усіх видів доходів (заробітку) щомісяця до повноліття дитини. Однак, ОСОБА_4 , будучи ознайомлений із рішенням суду, не зважаючи на попередження органу державної виконавчої служби про необхідність виплачувати аліменти, маючи реальну можливість працевлаштуватися на роботу щоб отримувати заробітну плату, офіційно ніде не працевлаштувався, за допомогою по безробіттю до державних органів не звертався, на життя заробляв тимчасовими заробітками шляхом виконання робіт по найму, доходи від отримання яких умисно приховав від державного виконавця, та впродовж понад три місяці злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду аліментів на сина, внаслідок чого за період з липня 2018 року по березень 2020 року по сплаті аліментів утворилася заборгованість у сумі 32373,50грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи фактичних обставин справи, свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив всі обставини скоєного ним правопорушення.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, суд находить їх достатніми та істинними.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що батько з 2018 року аліменти на його утримання не сплачує, ніякої матеріальної допомоги не надає, однак просить суворо не карати обвинуваченого.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позицій, заслухавши думку учасників процесу та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відноситься до категорії проступків.

Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, судом не встановлено.

Беручи до уваги викладене, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд приймає до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, вважає, що з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження з його боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, йому слід призначити покарання у виді громадських робіт.

При прийнятті судового рішення про міру покарання обвинуваченому суд враховує висновок досудової доповіді, згідно якого виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації таке покарання буде адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності, даним про особу, достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, і призначити покарання за даним законом у виді громадських робіт на строк 90 (дев`яносто) годин.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст.394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1