КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

22 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 вересня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 06 вересня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 повернула ОСОБА_5 його скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Прокуратури м. Києва, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі ЄРДР) після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.
Своє рішення про повернення скарги слідчий суддя обґрунтувала тим, що скаргу було подано з порушенням строку на її подання, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, а у скарзі відсутні посилання на поважність причин пропуску строку на подання скарги, як і доказів на підтвердження обставин наявності перешкод для звернення до суду з метою реалізації права на оскарження, згідно ст. 303 КПК України, у термін визначений кримінальним процесуальним законодавством у скарзі не вказано.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 06 вересня 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, згідно якої призначити новий розгляд скарги в суді першої інстанції.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, ОСОБА_5 посилається на те, що оскаржуване судове рішення є незаконним, необґрунтованим та невмотивованим, оскільки слідчий суддя не з`ясувала фактичних обставин справи та передчасно дійшла висновку про пропущення апелянтом строку звернення зі скаргою до слідчого судді на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури м. Києва.

Зокрема, апелянт вказує на те, що бездіяльність уповноважених осіб прокуратури м. Києва, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, була ним оскаржена до слідчого судді у строки визначені кримінальним процесуальним законом, та зважаючи на те, що він перебуває в місцях позбавлення волі, отримавши лист із прокуратури м. Києва 30.08.2019 року, згідно якого вбачалась бездіяльність уповноважених осіб, відразу подав скаргу, в порядку ст. 303 КПК України.

На думку апелянта, слідчий суддя, при винесенні оскаржуваного рішення порушила норми ст. 55 Конституції України щодо права доступу до правосуддя та оскарження бездіяльності органів державної влади.

Враховуючи ту обставину, що на час надходження з Верховного Суду матеріалів скарги щодо ОСОБА_5 для виконання постанови колегії суддів від 08 грудня 2020 року, заявник вже не перебував у місцях позбавлення волі, а саме у ДУ «Замкова виправна колонія № 58» та місце його знаходження суду не відоме, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_5 за його відсутності, оскільки це не призведе до позбавлення останнього права на доступ до правосуддя та можливості повторного звернення до суду з відповідною скаргою чи заявою, незалежно від прийнятого судом апеляційної інстанції рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; перевіривши матеріали судового провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог передбачених ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, в тому числі на бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Згідно вимог, передбачених ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, у даному випадку уповноважена особа Прокуратури м. Києва, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язана внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, як це прямо передбачено ч. 4 ст. 214 КПК України, не допускається.

Як вбачається з матеріалів судового провадження за скаргою ОСОБА_5 та оскаржуваної ухвали слідчого судді, заявник направив до Генеральної прокуратури України заяву про вчинення кримінального правопорушення від 31.07.2019 року, у відповідь на яку спочатку 28.08.2019 отримав лист від 14.08.2019 за підписом посадової особи ДБР, з якого вбачалось, що його заяву про вчинення кримінального правопорушення направлено для розгляду до Прокуратури м. Києва, а 30.08.2019 отримав лист від 20.08.2019 за підписом посадової особи Прокуратури м. Києва, з якого вбачається, що його заяву направлено за належністю до ТУ ДБР, розташованого у м. Києві.

Приймаючи до уваги наведені вище вимоги закону, а також обставини, які були наведені у скарзі ОСОБА_5 до слідчого судді та в апеляційній скарзі, бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, розпочалась після спливу 24 годин, з моменту отримання Генеральною прокуратурою України заяви ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення, а не з часу, коли заявнику стало відомо про бездіяльність, яку він оскаржив до слідчого судді.

Таким чином, у даному конкретному випадку строк, встановлений законом для оскарження бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, закінчився ще до того, як ОСОБА_5 отримав зазначені ним листи, спочатку від ДБР, а потім від Прокуратури м. Києва, оскільки закон, ч. 1 ст. 304 цього Кодексу, прямо пов`язує початок перебігу цього строку з моментом вчинення бездіяльності, а не з тим моментом коли особі, зокрема ОСОБА_5 , стало відомо про невнесення відповідних відомостей до ЄРДР.

При цьому слід врахувати і ту обставину, що закон, зокрема ч. 1 ст. 214 КПК України, зобов`язує слідчого, прокурора не тільки внести відповідні відомості до ЄРДР, а й через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Водночас зазначеною нормою взагалі не передбачено обов`язку слідчого чи прокурора повідомляти заявника про невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, а тому право на оскарження такої бездіяльності не може пов`язуватися з тим, коли особі фактично стало відомо про вчинення цієї бездіяльності.

Однак, незважаючи на вищенаведене, ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, лише 30 серпня 2019 року, тобто після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, що, відповідно до вимог п. 3 ч. 2 цієї статті, є підставою для повернення скарги, оскільки особа, яка її подала, не порушувала питання про поновлення цього строку.

Посилання апелянта у скарзі на те, що, отримавши 30 серпня 2019 року лист від Прокуратури м. Києва, він одразу, в цей же день, звернувся зі скаргою до слідчого судді, не може служити підставою для висновку про те, що ОСОБА_5 не був пропущений строк на подання скарги, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України, і що він не повинен був порушувати питання про поновлення цього строку.

За таких обставин, рішення слідчого судді про повернення скарги заявнику, не може бути визнане незаконним та необґрунтованим, оскільки воно не суперечить вимогам кримінального процесуального закону та обставинам, які були встановлені на підставі поданої скарги та додатків до неї.

У зв`язку з цим, колегія суддів визнає доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 такими, що не ґрунтуються на законі та фактичних даних, які наведені у скарзі та додатках до неї, з якою він звертався до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, а тому вони не можуть служити підставами для скасування оскаржуваної ухвали та задоволення поданої ним скарги.

З огляду на вищенаведене, за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5 , колегія суддів вважає за необхідне постановити рішення, яким вказану скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 вересня 2019 року про повернення скарги ОСОБА_5 без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 304, 309, 405, 407, 418 і 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 вересня 2019 року, відповідно до якої ОСОБА_5 повернуто його скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи : 757/47568/19-к

Номер провадження : 11-сс/824/6761/2020

Категорія ч. 2 ст. 309 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції ОСОБА_6

Доповідач - суддя ОСОБА_1