Справа № 190/910/20
Провадження №1-кп/190/106/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглядаючи у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000381 від 04.06.2020 року стосовно

ОСОБА_5 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На розгляді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000381 від 04.06.2020 року стосовно ОСОБА_5 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України. До обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, термін дії якого спливає 23.01.2021 року.

За положенням ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор не заперечував щодо продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначивши при цьому, що ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу, не зникли.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник заперечували щодо продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, що поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

Під час досудового розслідування та судового розгляду у вказаному кримінальному провадженні встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, оскільки за вчинення інкримінованого злочину йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років. Це дає достатні підстави вважати про реальність такого ризику з боку обвинуваченого, який знаючи про тяжкість покарання за вчинене діяння зможе переховуватись від суду. Крім того, ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, що є ризиком вчинення ним нових злочинів.

Також, під час вирішення питання щодо продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом враховано те, що перебуваючи під домашнім арештом, ОСОБА_5 порушив зобов`язання, покладені на нього судом при застосуванні даного запобіжного заходу, що стало підставою для зміни йому запобіжного заходу на більш жорсткий тримання під вартою.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід, не відпали.

Обставини по справі з часу обрання обвинуваченому запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

В силу п.1 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави в даному кримінальному провадженні не визначається.

Керуючись ст.ст.177, 315, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, який обчислювати з 14 год. 00 хв. 15 грудня 2020 року по 14 год. 00 хв. 12 лютого 2021 року.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)», для відому.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1