У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2020 року м. Ужгород
Клопотання мотивує тим, що 07 грудня 2020 року до чергової частини Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою с. Оноківці, вул. Головна у транспортному засобі марки «Ford» моделі «Fiesta» державний номерний знак НОМЕР_1 виявлено предмет зовні схожий на телескопічний кийок.
Так, в ході огляду місця події в період з 21 години 35 хвилин по 22 годину 00 хвилин 04.11.2020 року транспортного засобу марки «Ford» моделі «Fiesta» державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився на загальнодоступній території за адресою: село Оноківці, вулиця Головна 160, Ужгородського району, Закарпатської області, було виявлено та вилучено із багажного відділення у внутрішній стороні передніх водійських дверей предмет зовні схожий на телескопічний кийок без маркувань, транспортний засіб марки «Ford» моделі «Fiesta» державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серійний № НОМЕР_2 .
Окрім того, слідчий у клопотанні зазначає, що в ході огляду місця події слідчим СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області в період з 14 години 50 хвилин по 15 годину 04 хвилинт 08.12.2020 року, транспортного засобу марки «Ford» моделі «Fiesta» державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився на майданчику тимчасового утримання адміністративної будівлі Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: село Оноківці, вулиця Головна 55, Ужгородського району, Закарпатської області, було виявлено та вилучено із речового ящика, а саме відділу навпроти переднього сидіння пасажира в салоні автомобіля металевий предмет із зовні схожий на кастет.
Беручи до уваги те, що вилучене майно, на думку сторони обвинувачення, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі можуть бути предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, слідчий керуючись ст. ст. 2, 9,16, 36,131,132,167,170,171 КПК України, просить накласти арешт на вищевказане вилучене майно.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, подав повідомлення в якому просив проводити розгляд за його відсутності.
Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, що вбачається з повідомлення слідчого ОСОБА_3 . Неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.
Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно протоколу огляду місця події від 07.12.2020 року, зокрема транспортного засобу «Ford» моделі «Fiesta» державний номерний знак НОМЕР_1 , було вилучено предмет ззовні схожий на телескопічний кийок, а також транспортний засіб «Ford» моделі «Fiesta» державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серійний № НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 .
Крім того, згідно протоколу огляду місця події від 08.12.2020 року, зокрема транспортного засобу «Ford» моделі «Fiesta» державний номерний знак НОМЕР_1 , із речового ящика, відділу навпроти переднього сидіння пасажира в салоні автомобіля було виявлено та вилучено металевий предмет зовні схожий на «кастет».
Відповідно до постанови слідчого від 08.12.2020 року вилучене майно було визнане речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Згідно п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 5ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно ч. 1ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3. ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що вилучене майно, відповідає вимогам ст. 98 КПК України.
З системного аналізу вказаних норм кримінального процесуального закону можна дійти висновку, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину та/або зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Слідчий суддя вважає, доведеним, що виявлені та вилучені речі, зокрема предмет зовні схожий на телескопічний кийок без маркувань та «кастет» могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна в цій частині, з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Слідчим в клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
Разом із тим, що стосується вилученого транспортного засобу «Ford» моделі «Fiesta» державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серійний № НОМЕР_2 , слідчий суддя приходить до переконання, що у даному випадку клопотання не містить викладу обставин та до нього не додано доказів на підтвердження того, що вилучене майно, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, зокрема є доказом злочину та/або зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Таким чином, слідчим у клопотанні не наведено достатніх підстав вважати, що дане майно є речовими доказами у кримінальному провадженні, а відтак, клопотання слідчого в цій частині є необґрунтованим, так як не підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь яке невиправдане втручання державних органів.
Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).
При вирішенні питання про арешт майна, для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94,132,173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Враховуючи вищезазначене, а також наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, про наявність підстав для задоволення клопотання в частині накладення арешту на вилучене майно, а саме предмет зовні схожий на телескопічний кийок без маркувань та «кастет», оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання задовольнити частково.
Заборонити власникам і користувачам відчужувати, використовувати та розпоряджатись вищевказаним майном.
В решті вимог клопотання відмовити.
Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1