Справа № 750/5815/20
Провадження № 1-кп/750/331/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 року Деснянський районний суду м. Чернігова у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002877 від 29.04.2020 року, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зі слів має на утриманні сина ОСОБА_6 , 2009 р. народження, раніше не судимого; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого за ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Чернігова (справа № 750/4420/15-п, провадження №3/750/1108/15) від 03.06.2015 ОСОБА_5 позбавлено права керування транспортними засобами на десять років, та на виконання вище зазначеної постанови, посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передано на зберігання до територіального сервісного центру №7441.

Проте, 29 квітня 2020 року, близько «11» години «55» хвилин, останній, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21061» реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 (зупинка заборонена) біля буд. 96 по проспекту Перемоги у м. Чернігові, у зв`язку з чим в подальшому привернув увагу працівників Управління патрульної поліції в Чернігівській області ДПП НП України.

У ході встановлення обставин адміністративного правопорушення було з`ясовано, що ОСОБА_5 використав підроблений документ, а саме надав працівникам Управління патрульної поліції в Чернігівській області ДПП НП України підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане 25.07.2017 ТСЦ 8042.

Згідно висновку судової технічної експертизи документів № 536 від 15.05.2020 бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_7 , відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Поряд з цим, відповідно до наданої інформації з територіального сервісного центру №7447 бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на збереженні з 2015 року та станом на 29 квітня 2020 року останньому не повертався. Інші бланки посвідчення водія у тому числі серії НОМЕР_3 від 25.07.2017 ОСОБА_5 не видавались.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України.

09 липня 2020 року між прокурором Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 4 ст. 358 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, та покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ч.2 ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

Обвинувачений ознайомлений зі своїми правами та наслідками укладання, затвердження та невиконання даної угоди відповідно до вимог ст. ст. 473, 476 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у межах оголошеної підозри визнав повністю, підтвердив достовірність викладених в угоді обставин вчинення кримінального проступку та добровільність укладання угоди з прокурором про визнання винуватості, просить її затвердити.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України.

Також, судом встановлено, що обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Перевіривши угоду про визнання винуватості, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, суд приходить до висновку про наявність та достатність підстав для її затвердження, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у використанні завідомо підробленого документа.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право затвердити угоду.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, а також особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників груп чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
З обвинувального акту вбачається, що вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, відповідно до положень ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Добровільність угоди перевірена судом і не викликає сумніву. Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. ст. 472 та 469 КПК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Покарання, яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України, що відповідає вимогам чинного законодавства та особі обвинуваченого. Тому, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами міру покарання.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

З врахуванням зазначеного угода про визнання винуватості з призначенням обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання, підлягає затвердженню.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 371, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 09 липня 2020 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0002877 від 29.04.2020 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 358 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 2451 грн. 75 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів, на користь держави.

Речові докази: бланк посвідчення водія серія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_7 ; DVD-R диск марки ANV з копією відеозапису з нагрудних боді-камер екіпажу «Вікінг» 123 залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1