Бродівський районний суд Львівської області
Справа № 439/1715/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 січня 2021 року м.Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Броди кримінальне провадження № 0000362 від 30.10.2020 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, розлученого, із середньою спеціальною освітою, пенсіонера, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:
обвинувачений ОСОБА_8 , в період з 14 листопада 2019 року до 30 жовтня 2020року за місцем свого проживання в селі Висоцько Бродівського району Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та колишньої дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке полягало у висловлюванні у їх адресу нецензурною лайкою та погрозах фізичного насильства, що призвело до психологічних страждань ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також погіршення якості їх життя. Згідно постанови Бродівського районного суду у справі про адміністративне правопорушення від 28.01.2020 року, яка винесена на підставі протоколів про адміністративні правопорушення АПР 124360 від 28.01.2020 року та АПР №127436 від 14.11.2019 року, згідно постанови Бродівського районного суду від 29.10.2020 року, яка винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 258608 від 07.10.2020 року, громадянина ОСОБА_7 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно своєї дочки ОСОБА_4 та дружини ОСОБА_5 , а саме умисних дій психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в їх cторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою. Так, 28.09.2020 року о 13-й годині 30-ть хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, по місцю свого проживання в с.Висоцько Бродівського району, Львівської області, повторно протягом року, вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_5 . Крім того, 30.10.2020 року біля 13-ї години ОСОБА_8 по місцю свого проживання в с.Висоцько, Бродівського району, Львівської області, перебуваючи встані алкогольного сп`яніння, повторно протягом року, вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , а саме: вчинив умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її стор нецензурною лайкою та погрозами фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_5 . Як наслідок вчинення вищезазначених систематичних дій ОСОБА_7 потерпіла ОСОБА_5 змушена періодично покидати власну домівку, задля уникненні повторних дій домашнього насильства щодо неї. Крім того, 14.11.2019 року о 15-й годині ОСОБА_8 по місцю свого проживання в с.Висоцько, Бродівського району, Львівської області перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство відносно своєї дочки ОСОБА_4 , тобто умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_8 своїми умисними діями які виразилися в систематичному вчиненні психологічного насильства щодо своєї дочки ОСОБА_4 та колишньої дружини ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості від 18.11.2020 р.

Зі змісту вказаної угоди вбачається, що ОСОБА_8 під час досудового розслідування активно сприяв у проведенні досудового розслідування шляхом надання достовірних відомостей щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення та ініціативного сприяння розкриттю вказаного кримінального правопорушення, вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення не набуло суспільного резонансу та його засудження за таке правопорушення, в подальшому не буде виконувати превентивної функції, обвинувачений ОСОБА_8 покаявся, повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Вказаною угодою сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_7 за ст. 126-1 КК України у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Угода підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 .

У підготовчому судовому засіданні судом з`ясовано, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ст. 126-1 КК України, який згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити добровільно укладену угоду про визнання винуватості та зазначив, що розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Захисник адвокат ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні просила затвердити добровільно укладену угоду про визнання винуватості, оскільки вона відповідає вимогам КПК і немає підстав для відмови у затвердженні такої угоди.

Судом з`ясовано, що дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст. 126-1 КК України і така кваліфікація є вірною.

Встановлено, що умови угоди жодним чином не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб.

Обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, у суду не має.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобовязань немає.

Судом зясовано, що узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам КК України. При визначенні узгодженого покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого.

Сторонами вірно узгоджено покарання за вчинення злочину, передбаченого ст.126-1 КК України в межах санкції статті закону.

Таким чином, суд, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та закону про кримінальну відповідальність, приходить до переконання, що вказана угода підлягає затвердженню, виходячи із вищевказаних мотивів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 18 листопада 2020 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000362 від 30.10.2020 року між прокурором Бродівського відділу Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_7 з іншої сторони.

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити узгоджене покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1