Справа № 581/700/20
Провадження № 1-кп/581/86/20
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2020 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

в присутності прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000135 від 5 серпня 2020 року відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження та мешкання: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого механізатором МТФ №1 в СВК «Колядинець», на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, не маючого судимості,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 369 КК України - пропозиція службовій особі надати неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дій з використанням наданої їй влади чи службового становища за таких обставин.

4 серпня 2020 року о 08 год. 00 хв. поліцейський СРПП № 3 Липоводолинського ВП ОСОБА_6 спільно з начальником СРПП № 3 ОСОБА_7 згідно графіку, затвердженого начальником Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області заступили на добове чергування та несли службу на автомобілі Рено Дастер державний номер НОМЕР_1 .

Цього ж дня близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 здійснили виїзд на повідомлення, яке надійшло на лінію «102» від ОСОБА_8 , жительки АДРЕСА_2 , яке зареєстроване до журналу ЄО Липоводолинського ВП за № 1330, про те, що ОСОБА_4 намагався викрасти шифер з даху будинку її покійних батьків, який розташований в АДРЕСА_3 .

Цього ж дня о 18 год. 30 хв. ОСОБА_4 , будучи заздалегідь попереджений про безперервну відеофіксацію його дій на камеру, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є службовими особами та знаходяться при виконанні службових обов`язків, які перебували у форменому одязі, з табельною вогнепальною зброєю, на службовому автомобілі Рено Дастер з проблисковими маячками та написами «Поліція», які представилися, розуміючи, що до їх обов`язків входить виявлення, припинення адміністративних, кримінальних правопорушень, складання протоколів про адміністративні правопорушення, інформування диспетчера (оперативного чергового) про виявлені ознаки кримінальних правопорушень з метою їх належної фіксації, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, почав висловлювати у прямій словесній формі бажання вирішити ситуацію, що склалася на місці, надати поліцейському СРПП № 3 Липоводолинського ВП ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 1000 грн. з метою невчинення останніми своїх прямих посадових обов`язків, а саме не інформування диспетчера (оперативного чергового) про необхідність направлення слідчо-оперативної групи на місце вчинення кримінального правопорушення, та не складання протоколу про адміністративне правопорушення. Після повторного попередження про безперервну відеофіксацію та кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України ОСОБА_4 продовжив висловлювати пряму словесну пропозицію наміру надати поліцейському СРПП № 3 Липоводолинського ВП ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 1000 грн.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості від 7 вересня 2020 року, укладеною між начальником Липоводолинського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

Відповідно до умов угоди про визнання винуватості, сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 369 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння; сторони дійшли згоди щодо всіх істотних обставин для даного кримінального провадження, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, зокрема, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжує покарання, а саме рецидив злочинів, узгодили призначення покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17000 грн. Також, у даній угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання.

Заслухавши у підготовчому судовому засіданні прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , які просили затвердити угоду про визнання винуватості, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Частиною 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та міри покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, оскільки працює та має особисті заощадження, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, призначивши обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Окремо суд зазначає, що сторонами кримінального провадження в угоді про визнання винуватості при обранні міри покарання враховано обставиною, що обтяжує покарання рецидив злочинів, однак суд приходить до висновку про відсутність обставин, що обтяжують покарання, оскільки обвинувачений відповідно до вимог ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості.

Разом з тим, зазначене не є перешкодою для затвердження угоди.

На час ухвалення вироку запобіжні заходи до обвинуваченого не застосовано, клопотання про їх застосування не надходило.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 314, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 7 вересня 2020 року між начальником Липоводолинського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому визначене в угоді покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17000 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні відеозаписи залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

На виконання вимог ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Суддя ОСОБА_1