Ухвала
Іменем України
16 листопада 2020 року

м. Київ
справа № 158/3311/19

провадження № 51-5322 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 березня 2020 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 06 серпня 2020 року,
встановив:
За вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 березня 2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Волинський апеляційний суд ухвалою від 06 серпня 2020 року вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 березня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_4 залишив без зміни.
У касаційній скарзі захисник ставить вимогу про зміну вказаного вироку суду першої інстанції щодо засудженого шляхом застосування положень статті 75 КК.

Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Так, відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Як убачається зі змісту касаційної скарги захисник наводить доводи щодо незаконності вироку суду першої інстанції, зокрема, зазначає про можливість застосування, на його думку, положень статті 75 КК, однак не звернув увагу на те, що оскаржуваний вирок районного суду переглядався в суді апеляційної інстанції та ухвалою Волинського апеляційного суду від 06 серпня 2020 року його залишено без зміни.
При цьому, захисник не вказує на незаконність ухвали апеляційного суду та доводів щодо цього рішення не наводить.
Вказане позбавляє суд касаційної інстанції визначитись з предметом оскарження та прийняти остаточне рішення за результатами розгляду касаційної скарги.

До того ж, відповідно до статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
- змінити судове рішення.

Проте, у касаційній скарзі захисник ставить вимоги лише щодо вироку суду першої інстанції, при цьому, як вже зазначалося, не звернув увагу на те, що вказане рішення переглядалося апеляційним судом, тобто такі вимоги не узгоджується з положеннями статті 436 КПК.

Таким чином, недодержання захисником вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 березня 2020 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 06 серпня 2020 рокузалишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3