ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/6870/19 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/884/20 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2019 року у відношенні ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москви, громадянина України, має середньо-спеціальну освіту, не працює, не одруженого, раніше судимий 25.11.2015 р. Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним строком на 1 рік, 27.04.2017 р. Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився за ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20.08.2018 р. умовно-достроково на строк 2 місяці 14 днів, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України і призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою. Строк відбування покарання обчислюється з 25.09.2019 року.
Згідно вироку ОСОБА_7 27.02.2019 р. приблизно о 05:30 годин перебував поблизу будівлі, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 13/15, де він побачив раніше йому незнайому неповнолітню ОСОБА_8 , яка сиділа на зупинці маршрутного автотранспорту, а поряд з нею на сидінні знаходилася належна їй жіноча сумка. В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел щодо вчинення відкритого викрадення поміченої ним жіночої сумки. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , перебуваючи за спиною ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, відкрито заволодів, схопивши із сидіння, жіночу сумку з матерчатою біркою з написом: «НМ», виготовлену з матеріалу, схожого на шкіру, вартістю 120 гривень з речами, а саме: жіночим бюстгальтером фіолетового кольору з «тигровим» принтом, вартістю 552,50 гривень, чорними мереживними жіночими трусами, вартістю 274 гривні, грошовими коштами на суму 70 гривень та однією банкнотою номіналом 100 доларів США, що станом на 27.02.2019 р. згідно курсу Національного Банку України в еквіваленті становить 2599,27 гривень. Після цього ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3715,77 гривень.
Крім того, ОСОБА_7 31.07.2019 р. приблизно о 11:00 годині, перебуваючи поблизу будинку №1-А/7 по вулиці Єлизаветинська в місті Харкові, діючи умисно, повторно, маючи злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, ззаду підійшов до раніше незнайомої йому ОСОБА_9 , наніс їй один удар рукою у ділянку правого вуха, внаслідок чого остання зазнала фізичного болю та впала на землю. Після цього ОСОБА_7 вихопив у останньої з правої руки належний їй мобільний телефон ТМ «Nokia» моделі 6060 вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи 87,50 гривень, з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на вказану суму.
Обвинувачений, не погоджуючись із вироком суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині покарання, призначити покарання в колонії-поселенні строком на 4 роки та на підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання звільнити з іспитовим строком 3 роки.

Зазначає, що вину у вчиненому визнає повністю, щиро кається, просить врахувати як пом`якшуючі обставини співробітництво з органом досудового розслідування, надання показань. Активне сприяння розкриттю злочинів. За місцем проживання характеризується позитивно, у лікаря-нарколога та психіатра на обліках не перебуває, проживає з матір`ю, яка потребує його допомоги, перед потерпілими вибачився та жодних претензій вони не мають. Крім того судом не було встановлено обтяжуючих покарання обставин.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого на підтримку апеляційних вимог, думку прокурора, який заперечував проти їх задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Висновки суду відносно фактичних обставин справи, винності обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не заперечуються. Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи вирок суду в частині правильності призначення покарання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Суд першої інстанції виходив з того, що кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_7 , відносяться до категорії тяжких. Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. З матеріалів справи вбачається, що обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності та 28.08.2018 року був умовно-достроково звільнений від відбування покарання, визнаний судом винним та не заперечує своєї вини у вчиненні двох корисливих кримінальних правопорушень, одне з яких вчинене із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Відповідно до досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є високим та виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства.

У зв`язку із викладеним колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе шляхом його ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Колегія суддів приймає до уваги висновки Верховного Суду, відповідно до яких загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Щодо посилань обвинуваченого на його активне сприяння розкриттю злочину апеляційний суд зазначає що під активним сприянням розкриттю злочину розуміють дії винної особи, спрямовані на надання органам досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі цим органам. Саме лише визнання власної винуватості під тиском зібраних доказів і підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не є активним сприянням у розкритті злочину.
Ті обставини, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, проживає з матір`ю, яка отримує мінімальну пенсію, те, що потерпілі не мають претензій до нього, не є достатніми для звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, враховуючи наведене вище. Оскільки інших обставин, що пом`якшують покарання, окрім щирого каяття обвинуваченого, не вбачається, підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом відсутні. Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення й попередження вчинення ним нових злочинів. Воно відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим статтями 50, 65, 69 КК України, та визначено фактично в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.
З урахуванням зазначеного апеляційні вимоги обвинуваченого задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2019 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий

Судді: