Провадження №1-кп/523/769/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3

обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001660 від 22.05.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, росіянина за національністю, громадянина України, із середньою освітою, офіційно неодруженого й непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не маючого судимості,

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
22.05.2020 року приблизно об 11:31 годині підсудний ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку №79А по пр.Добровольського в м.Одесі, побачив в скаті колеса згорток із білої серветки з шістьма чорними полімерними згортками з кристалічною речовиною білого кольору невідомого походження, та діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживаючи ними», помістив їх до лівої кишені одягненої на ньому куртки, тим самим незаконно придбав та залишив зберігати при собі, з метою подальшого особистого вживання без мети збуту.
В подальшому, того ж дня приблизно о 12:00 годині працівниками поліції біля будинку 83 по пр.Добровольського в м.Одесі в присутності понятих було виявлено та вилучено у підсудного ОСОБА_4 наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, кількісний вміст якого, згідно з висновком експерта №1278-Х від 22.06.2020 року становить 0,61г., що перевищує його невеликий розмір, встановлений Таблицею 1 наказу МОЗ №188 від 01.08.2000 року (в редакції наказу №634 від 29.07.2010 року), та який вказаний підсудний раніше придбав і зберігав з метою особистого вживання без мети збуту.
Підсудний ОСОБА_4 , повністю визнавши свою провину за висунутим обвинуваченням та не оспорюючи при цьому час, місце, спосіб та мотиви вчиненого ним при наведених вище обставинах, будучи допитаним в судовому засіданні пояснив суду про обставини інкримінованого йому кримінального проступку.

Втім, суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_4 у скоєнні ним кримінального проступку, фактичні обставини якого ним та ніким із учасників процесу не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджується наявними в матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не здійснювалось в повному обсязі, згідно з ч.3 ст.349 КПК України.

Згідно з ч.3 ст.349 КПК України, суд за попереднім обговоренням з учасниками судового провадження змісту цієї норми закону, визнав недоцільним за клопотанням прокурора дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, з`ясовувавши, що сторони правильно розуміють зміст цих обставин, а також роз`яснивши їм про відсутність права оскарження фактичних обставин кримінального провадження в апеляційному порядку, суд упевнився в добровільності та істинності їх позиції.

Приймаючи до уваги наведені обставини, дії підсудного ОСОБА_4 належить кваліфікувати як незаконне придбання і зберігання наркотичного засобу без мети збуту, а відтак суд погоджується з кваліфікацією стороною обвинувачення дій вказаного підсудного за ч.1 ст.309 КК України.

Так, з огляду на ч.1 ст.309 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, що карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

За ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Внаслідок означених вимог закону, при призначенні покарання підсудному ОСОБА_4 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого ним та те, що в силу ст.12 КК України скоєне ним відноситься до категорії кримінальних проступків, а також судом враховується стан здоров`я підсудного та його характеризуючі дані в силу ст.89 КК України не має судимості, забезпечений місцем реєстрації й проживання в м.Одесі, але раніше притягався до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований і неодружений, сукупність чого свідчить про відсутність у підсудного легальних джерел доходу та обумовлює можливість його виправлення в умовах суспільства.

Проте, при вирішення питання з призначення покарання підсудному ОСОБА_4 у розглядуваному кримінальному провадженні, судом не можуть бути прийнятими до уваги пояснення останнього щодо його неофіційного працевлаштування та перебування на обліку в наркодиспансері, з огляду на недоведеність цих обставин в судовому засіданні будь-якими документами або іншими наданими суду матеріалами кримінального провадження.

За приписами ст.ст.66, 67 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття, а обставин, що обтяжують покарання зазначеного підсудного, як зазначено в обвинувальному акті та з чим також погоджується і суд, не встановлено.

Положення ч.ч.1, 3 ст.75 КК України регламентують, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, у разі не вчинення останнім протягом визначеного іспитового строку нового кримінального правопорушення і виконання покладених на нього обов`язків.

На підставі сукупності викладеного, при визначенні виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, беручи до уваги досліджені під час судового розгляду характеризуючі дані про особу підсудного ОСОБА_4 (зокрема, його не працевлаштованість й відсутність легальних джерел доходів, погашення попередньої судимості в силу ст.89 КК), що за приписами ст.ст.53, 57 КК України обумовлюють неможливість призначення таких видів покарання як штраф або виправні роботи, суд у контексті ст.ст.50, 61 цього ж Кодексу доходить висновку про те, що виправлення означеного підсудного й недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень має відбуватися без ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у виді обмеження волі у визначених санкцією ч.1 ст.309 КК України межах, але із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України та зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, з одночасним покладенням на вказаного підсудного низки відповідних обов`язків, що за переконанням суду є необхідним й достатнім для виправлення зазначеної особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України, а щодо процесуальних витрат, - в силу вимог ст.ст.124, 126 цього ж Кодексу.

Керуючись ст.ст.22, 26, 100, 124-126, ч.3 ст.349, ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75, п.п.1-2 ч.1 ст.76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо протягом визначеного іспитового строку зазначена особа не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно з ч.4 ст.76 КК України, ст.163 Кримінально-виконавчого кодексу України, виконання вироку та нагляд за засудженим ОСОБА_4 , покласти на Суворовський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

В порядку ст.100 КПК України, речовий доказ у кримінальному провадженні наркотичний засіб, який знаходиться в пакеті експертної служби №5415526 та перебуває в камері схову Суворовського ВП ГУНП в Одеській області (квитанція №000752 від 20.07.2020 року), знищити.

На підставі ст.ст.124, 126 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 2942,10 гривень, за проведення експертного дослідження, - стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Копії вироку вручити під розписку прокуророві та ОСОБА_4 , надати для відома іншим заінтересованим особам, а також направити для виконання до Суворовського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області та до Суворовського ВП ГУНП в Одеській області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

С у д д я: ОСОБА_1