Справа № 344/617/21
Провадження № 1-кс/344/282/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: представника скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Івано-Франківського відділення поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 28.11.2020 року про закриття кримінального провадження №010002624 від 09.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.140 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернулася з вказаною скаргою, в обґрунтування якої покликалася на зазначені у ній обставини. Зокрема зазначила, що підставою закриття кримінального провадження став висновок комісійної судово-медичної експертизи від 06.12.2019р. №64, згідно якого ОСОБА_6 (сину) медична допомога надана була своєчасно, належно та адекватно за діагнозом «гострий апендицит», що включало в себе оперативне втручання та післяопераційне медикаментозне лікування, і під час проведеного оперативного втручання 26.06.2019р. помилок лікарями допущено не було. Однак, досудове розслідування спиралось виключно на суб`єктивні дані отримані від лікаря-хірурга дитячого хірургічного відділення Івано-Франківської ОДКЛ, не було проведено при госпіталізації сина ОСОБА_7 лабораторну діагностику - загальний аналіз крові, відсутній бланк загального аналізу крові ОСОБА_8 у вилучених медичних документах, у виписці на ім`я дитини відсутня дата відбору показників крові, не вилучена слідством інша медична документація окрім медичної карти, не досліджено причини проведення двічі клізми при поступленні пацієнта, не допитана лікар стосовно первинного огляду хворого, не встановлено належність вказаних взірців потерпілому та їх відповідне зберігання після отримання, які надавались на судово-гістологічну експертизу, не проведено згідно ч.2 ст.242 КПК України судово-медичне дослідження ступеню тяжкості отриманих тілесних ушкоджень внаслідок проведеного хірургічного втручання для кваліфікації злочину за ч.2 ст.140 КК України, а посилання на відмову від такої не враховує зазначену нею компетенцію Івано-Франківської ОДКЛ (неуповноваженість щодо її проведення), не вилучено журнали обліку аналізів, УЗД ОСОБА_8 за 26.06.2019р. А тому, така оскаржувана постанова підлягає до скасування.

Адвокат скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній обставини, просив скаргу задовольнити. Додатково надав до скарги копію клінічного аналізу крові ОСОБА_8 за 26.06.2019р., в якому показник еритроцитів вказано 4.2 при нормі від 4.1 до 6.1, отже такий показник аналізу хворого, на переконання захисника, підтверджує відсутність запального процесу на час госпіталізації, і як наслідок передчасність оперативного втручання.

В судовому засіданні слідчий слідчого відділу заперечила доводи скарги, звертаючи увагу на її безпідставність, оскільки слідчим правильно встановлено всі обставини при винесенні постанови про закриття провадження, зокрема враховано, що комісійною судово-медичною експертизою підтверджено своєчасність, належність та адекватність за діагнозом «гострий апендицит» лікування ОСОБА_8 , що включало в себе оперативне втручання та післяопераційне медикаментозне лікування, і під час проведеного оперативного втручання 26.06.2019р. помилок лікарями допущено не було. Також, згідно відповіді Департаменту охорони здоров`я ОДА за результатами розслідування, порушення у наданні меддопомоги ОСОБА_6 не виявлено. Між дією та наслідками лікування відсутній причинний зв`язок.

Заслухавши пояснення адвоката, слідчого, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю наступне.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Постановою слідчого СВ Івано-Франківського відділення поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 28.11.2020 року було закрито кримінальне провадження №010002624 від 09.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.140 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Частина 1 ст. 24 КПК України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження (2 томи), пояснень отриманих в судовому засіданні, та даної оскаржуваної постанови, слідчим суддею встановлено, що 09.08.2019 року було внесено відомості до ЄРДР, про те що 26.06.2019р. близько 22.30 год лікар-хірург дитячий хірургічного відділення Івано-Франківської ОДКЛ неналежно виконав професійний обов`язок під час проведеного оперативного втручання, що призвело до тяжких наслідків неповнолітнього ОСОБА_8 , відкрито та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального порушення передбаченого ч.2 ст.140 КК України.

Що стосується доводів скаржника про неповноту слідства, то слід зазначити те, що слідчим суддею встановлено з матеріалів кримінального провадження, що клінічний аналіз крові №16 від 26.06.2019р., що долучено адвокатом під час розгляду справи, був взятий до уваги та зазначений лікувальною установою у виписці №6453/19 медичної карти хворого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема у назві «лабораторні дані: аналіз крові: Нв-125 г/л, Ер-4.2 т/л, Л-6.7 г/л, П-4, С-85, Л-8 М-3, ШОЕ-4 мм/год.» (аркуш 1). Дійсно, у даній графі виписки №6453/19 не вказано дати лабораторних даних, однак вони повністю відповідають аналізу крові хворої дитини госпіталізованої 26.06.2019р., в якої того ж дня відібрано та складено клінічний аналіз крові №16. А тому доводи скарги про те, що не було проведено при госпіталізації сина ОСОБА_7 лабораторну діагностику - загальний аналіз крові, відсутній бланк загального аналізу крові ОСОБА_8 у вилучених медичних документах (хоча саме мама скаржник, таку фотокопію аналізу сама в той ж день зробила, долучивши через захисника їх до матеріалів скарги), та що у виписці на ім`я дитини відсутня дата відбору показників крові і як наслідок невірно визначено аналіз при поступленні, є невірними. При цьому, доводи адвоката, що показник еритроцитів хворого в крові при поступленні був в межах норми, а саме 4.2, є також помилковими, оскільки при виписці дитини у задовільному стані 02.07.2019р. (зі змісту виписки), такі показники Ер4.4, але саме на запальний процес в організмі людини впливають лейкоцити (за загальною доступною медичною інформацією), які при поступленні дитини були -6.7, а при виписці з лікарні -4.0 (підвищений був у хлопчика також С-85 та М-3).

Щодо інших доводів скарги, а саме: не вилучена слідством інша медична документація окрім медичної карти, не вилучено журнали обліку аналізів, УЗД ОСОБА_8 за 26.06.2019р., то таке теж не відповідає матеріалам КП, а докази, що 26 числа проводились, окрім аналізу крові, також і УЗД, не підтверджені належним доказом скаржником (згідно доповідної записки в.о.зав.хірургічним відділенням та експертом з дитячої хірургії від 09.07.2019р. УЗД ОЧП як додаткового, а не обов`язкового методу лікування, 26 числа не проводилось). Так, 26.06.2019р. відбувався забір крові та складений аналіз крові, який, як зазначено вище, долучив представник скаржника до матеріалів скарги, і саме цей аналіз та його показники за 26 число відображене у виписці з лікарні, 26.06 було виписане направлення на патологічне дослідження, також у матеріалах кримінального провадження містяться письмові докази про проведення клінічного аналізу крові 29.06.2019р. (показники різняться з аналізом за 26.06) та сечі за 29.06.2019р. (після оперативного втручання). Окрім того, тимчасовий доступ (за ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 15.08.2019р.) було надано на оригінал медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_8 , журналу УЗД обстежень, журналу оперативних втручань та інші наявні документи наявні в ОДКЛ, за клопотанням слідчого. Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 19.08.2019р. такий ж тимчасовий доступ до наявної документації за клопотанням слідчого надано до іншої лікувальної установи медична практика «Доктор Царук». Ухвалою слідчого судді від 12.12.2019р. дозвіл на тимчасове вилучення надано до медичної амбулаторної карти (мед.карти розвитку дитини) ОСОБА_8 наявної в КНП. Тому, доводи скарги в цій частині є безпідставними. При цьому, жодних клопотань від законного представника потерпілого чи її адвоката про витребування тих чи інших документів чи матеріалів, матеріали кримінального провадження не містять, окрім клопотання, яке подане після оскаржуваної постанови, про що буде вказано нижче.

Щодо того, що досудовим розслідуванням не встановлено належність відібраних вказаних взірців потерпілому (хлопчику) та їх відповідне зберігання після отримання, які надавались на судово-гістологічну експертизу, то слід зазначити, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 21.08.2019р. було надано тимчасовий доступ до «сирого» матеріалу, парафінових блоків, скельців з ікропрепаратами внутрішніх органів пацієнта, вилучених 26.06.2019р. під час оперативного втручання. Такі (частково) були вилучені на підставі даної ухвали 27.08.2019р., а щодо сирого матеріалу та парафінових блоків з нього, то такий після дослідження знищується (за винятком злоякісних пухлин) про що зазначено в листі від 27.08.2019р. наявного в матеріалах кримінального провадження. Ухвалою слідчого судді від 13.01.2020р. було надано також тимчасовий доступ до результатів гістологічного дослідження №968-70 ОСОБА_8 , який вилучено 23.01.2020р., та був предметом експертизи.

Доводи захисника в судовому засіданні про те, що оперативне втручання дитині можливо було передчасним, слідчим суддею оцінено в порівнянні з тим, що постановою слідчого від 06.12.2019р. при призначенні комісійної судово-медичної експертизи було поставлено і запитання: Чи можна було проводити лікування ОСОБА_9 без оперативного втручання?, поряд і з іншими питаннями в т.ч.: Чи правильно та в повному обсязі вибрана тактика обстеження та надання медичної допомоги, Вірність встановленого діагнозу, Чи скарги хлопчика спровоковані внаслідок загострення хронічних захворювань?

Згідно висновку експерта №64 комісійної судово-медичної експертизи проведеної в період 09.12.2019р.-09.09.2020р. (із додатковим залученням спеціалістів та фахівців для такої) тактика лікування стосовно скарг ОСОБА_8 вибрана правильно, діагноз «гострий апендицит», який ґрунтувався на даних обстеження та підтвердження патологогістологічного дослідження, допомога надана своєчасно, належно та адекватно. Щодо можливості проведення лікування без оперативного втручання (питання №4), то висновок містить правильність обрання методики лікування, яка включала в себе оперативне втручання, що підтверджується і в інших пунктах відповіді на запитання, подані на експертизу.

Стосовно доводів скарги про те, що слідством не досліджено причини проведення двічі клізми при поступленні пацієнта, то висновок вищевказаної експертизи містить у відповідях 1,2 те, що згідно затвердженого Клінічного протоколу медичної допомоги та маршрути пацієнта дітям з гострим апендицитом та його ускладненнями, затвердженого гол.лікарем ОДКЛ 03.1.2018р., розробленого на підставі наказу МОЗ від 30.03.2004р. тактика обстеження, в т.ч. проведення гіпертонічної клізми, з динамічним спостереженням о 20.15, 21.30, 22.00 та 22.30год, вибрана правильно. При цьому, як слідує з допиту законного представника потерпілого ОСОБА_5 від 09.08.2019р., на приймальному передпокої, куди прибув хворий, було виписано направлення на здачу аналізів та проведення клізми, що було зроблено, температура дитини зменшилась з 38.2 до 37.9 градусів. В хірургічному відділенні дитині проведено клізму. Чи могла вплинути повторна клізма на ускладнення стану дитини, як і проведення не на користь здоров`я дитини повторно клізма, протокол допиту законного представника не містить. Самостійне звернення матері за медичною допомогою в медичну практику «Доктор Царук» 29.06.2019р., де проводилось УЗД органів черевної порожнини, на підставі якої черговий лікар ОДКЛ призначила лікування і з 30.09.2019р. болі в животі дитини припинились, то матеріали УЗД були предметом оцінки проведеної експертизи теж. В даній документації вказується на виражений метеоризм кишківника, як зазначає висновок експертизи встановлено діагноз: реактивні зміни печінки, підшлункової залози, рекомендація консультація гастроентеролога, контроль УЗД в динаміці. В цій медичній установі огляд проводився і 09.07.2019р., а 16.08.2019р. складений консультативний висновок дитячого гастроентеролога, з діагнозом: функціональні розлади шлунково-кишкового тракту.

Як вже зазначалось вище, законний представник потерпілого (ознайомлення з матеріалами КП в січні 2020р.) не подавав клопотань про додаткові питання на експертизу чи інше витребовування доказу наявної хвороби хлопчика до чи після оперативного втручання, з метою дослідження і тих запитань, які могли б вплинули на стан дитини.

Водночас, оцінку щодо висновку експертизи, про який зазначено вище, в сукупності всіх доказів та кожного зокрема доказу, слідчий органу досудового розслідування проводить самостійно.

Матеріали кримінального провадження містять і висновок експерта №1647 проведеної експертизи 10.12.2019р.-04.02.2020р. (дослідження 1 скельця видаленого апендиксу), висновок експертизи (том 2) гострий поверхневий апендицит. Хоча на нього слідчий не посилалась в оскаржуваній постанові, однак дана експертиза підтвердила наявність хвороби, по якій проводилось оперативне втручання 26.06.2019р. до пацієнта ОСОБА_10 .

Що стосується доводів скарги про те, що не допитана лікар та інші лікарі стосовно первинного та подальшого огляду хворого, то слідча пояснила в судових засіданнях, що необхідність допиту, після підтвердження висновками експертиз про вірність лікування та наявного діагнозу в час поступлення хлопчика і як наслідок необхідність оперативного втручання, не було доцільним. Окрім того, клопотань сторони потерпілого щодо цього не було.

Скаржник та її представник також звертали увагу слідчого судді на те, що не проведено, згідно ч.2 ст.242 КПК України судово-медичне дослідження ступеню тяжкості отриманих тілесних ушкоджень внаслідок проведеного хірургічного втручання для кваліфікації злочину за ч.2 ст.140 КК України, а посилання на відмову матері, яка дійсно заперечила загальне обстеження дитини від такої не враховує зазначену нею компетенцію Івано-Франківської ОДКЛ (неуповноваженість щодо її проведення), то слідчий суддя встановила таке.

Як зазначено вже вище, виписка №6453/19 зазначає, що дитину 02.07.2019р. виписано з одужанням, в задовільному стані. З протоколу допиту матері хлопчика ОСОБА_5 слідує, що з 30.06 по 02.07.2019р. у сина температура трималась близько 37 градусів, болі в животі були відсутні, а 01.07 хлопчика було скеровано на УЗД дослідження до лікаря гастроентеролога, після виписки з ОДКЛ дитина проходила амбулаторне лікування в МП «Доктор Царук».

Після підтвердження висновками експертиз про правильність оперативного втручання, слідчий в постанові про закриття кримінального провадження вказала на те, що об`єктивна сторона злочину це невиконання чи неналежне виконання медичним та фармацевтичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, наслідки у вигляді тяжких для хворого, причинний зв`язок між діянням та наслідками, а в ході досудового розслідування в діях медичних працівників Івано-Франківської ОДКЛ при лікуванні хворого ОСОБА_8 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.140 КК України.

При цьому, доводи сторони скаржника про те, що хоча й пропонувалось повторно пройти повне обстеження стану здоров`я дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 , мама дитини дійсно відмовилась від цього, бо саме така медична установа не уповноважена на таке обстеження, є припущенням не підтвердженим доказами.

27.11.2020р. адвокат в інтересах потерпілого підписав клопотання про допит лікарів, спеціалістів, які проводили дослідження, вилучення оригіналів журналів відбору крові та інше, однак дане клопотання слідчим органом було зареєстроване 30.11.2019р., тобто після оскаржуваної постанови прийнятої 28.11.2019р.

Отже, доводи скаржника про не повне вчинення слідчим дій для повного і об`єктивного встановлення всіх обставин розслідування, на переконання слідчого судді є не обґрунтованими, а тому постанова про закриття кримінального провадження до скасування не підлягає.

Ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Отже слідчим суддею встановлено, що скаржником не обґрунтовано подану скаргу, а постанова про закриття кримінального провадження до скасування не підлягає.

Керуючись ст. ст.303-309, ст.376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Івано-Франківського відділення поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 28.11.2020 року про закриття кримінального провадження №010002624 від 09.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.140 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1