Провадження № 1-кс/161/8809/20
У Х В А Л А
про арешт майна

м. Луцьк 09 грудня 2020 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , дізнавача Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, вилученого в ході проведення огляду місця події 02.12.2020,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, а саме пенсійного посвідчення на ім`я ОСОБА_5 ; карти для виплат «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ; сіті карти для проїзду із № НОМЕР_2 ; ланцюжка із металу сірого кольору; 6 купюр номіналом по 500 гривень із номерами: ХА 2428705; БА 689855; ХВ 6898551; ББ 5807105; ХА 5364286; ХБ 0428778; купюри номіналом п`ять гривень із номером СВ 5977274, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події 02.12.2020 поблизу гр. ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивує тим, що у провадженні Луцького ВП ГУНП у Волинській області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені 03.12.2020 до ЄРДР за №0001158, за попередньою правовою кваліфікацією ст.185 ч.1 КК України.

Під час огляду місця події 02.12.2020 було вилучене вказане в клопотанні майно, яке постановою від 03.12.2020 визнано речовими доказами, оскільки воно зберігає на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки вказане майно, на думку дізнавача та прокурора, має важливе значення у вказаному кримінальному провадженні, з метою його дослідження органом досудового розслідування, та в зв`язку з тим, що воно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, тому звернулися з даним клопотанням до суду.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку прокурора та дізнавача, які, кожен зокрема, підтримали клопотання, думку власника майна, яка щодо арешту майна заперечувала, приходжу до висновку, що клопотання про арешт майна слід задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно з ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів клопотання вбачається, що вказані у клопотанні речі були вилучені під час проведення огляду місця події 02.12.2020, клопотання подано до суду 03.12.2020, що стверджується копією поштового відправлення, а тому суд вважає, що строки його подачі слідчим, відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, дотримано.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для арешту майна, а саме:пенсійного посвідчення; карти для виплат «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ; сіті карт для проїзду із № НОМЕР_2 ; ланцюжка із металу сірого кольору; купюри із відповідною серією та номерами, а тому з метою збереження речових доказів та дослідження органами досудового слідства, оскільки майно, у вигляді речей, відповідає критеріям, визначеним ст.98, ч.2 ст.167 КПК України, є доказом злочину, тому на вказане майно слід накласти арешт, з забороною ним розпоряджатися.

На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно:

- пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_5 ;

- карту для виплат «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ;

- сіті карту для проїзду із № НОМЕР_2 ;

- ланцюжок із металу сірого кольору;

- купюру номіналом 500 гривень із номером ХА 2428705.

- купюру номіналом 500 гривень із номером БА 689855;

- купюра номіналом 500 гривень із номером ХВ 6898551

- купюра номіналом 500 гривень із номером ББ 5807105

- купюра номіналом 500 гривень із номером ХА 5364286

- купюра номіналом 500 гривень із номером ХБ 0428778

- купюра номіналом п`ять гривень із номером СВ 5977274.

Заборонити розпоряджатись (відчужувати) майном, на яке накладено арешт.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
На підставі ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1