У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченої - ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
потерпілого - ОСОБА_7
представника потерпілих - ОСОБА_8
представника цивільного позивача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження №308/10947/19 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000180 від 15.06.2019 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2019 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Прокуратури Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000180 від 15.06.2019 року, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Представник цивільного позивача ОСОБА_9 подав до суду 11.01.2020 року клопотання про скасування арешту майна, а саме автомобіля марки «Porsсhe» моделі «Cayenne» реєстраційний номер НОМЕР_1 , вважає, що на даний час відсутні підстави для арешту майна, всі необхідні експертні дослідження по кримінальному провадженню проведено, транспортний засіб оглянуто та досліджено пошкодження, зберігання транспортного засобу в такому стані призводить до погіршення та втрати функціональності агрегатів та самого автомобіля. З посиланням на приписи ст.174 КПК України просить суд клопотання задовольнити.
В судовому засіданні представник цивільного позивача ОСОБА_9 просив суд клопотання про скасування арешт на майно задовольнити та скасувати арешт накладений ухвалою Ужгородського міськрайонного суду на майно належне ОСОБА_10 , а саме автомобіль марки «Porsсhe» моделі «Cayenne» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Наголосив на тому, що зберігання транспортного засобу в умовах під відкритим небом призводить до погіршення та втрати функціональності агрегатів та самого автомобіля. Окрім того вказав на те, що на даний час відсутні підстави для подальшого арешту.
Прокурор в судовому засіданні проти скасування арешту на майно заперечив вважає, його передчасним, оскільки в майбутньому можливо буде подано клопотання про призначення експертизи.
Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник адвокат ОСОБА_11 підтримали доиоди прокурора.
Потерпілі та їх представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання.
Вислухавши думку учасників судового процесу, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками в межах заявленого клопотання , суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст.170КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.
Порядок скасування арешту майна встановлюється нормами ст. 174 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Відповідно до ч.2 ст. 174 КПК України - арешт майна може бути скасовано ухвалою суду за клопотанням власника майна або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба.
Відповідно до частини 6 статті 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як встановлено судом 19.07.2019 року Слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_12 у кримінальному провадженні №0000180 за клопотанням старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області накладено арешт зокрема на автомобіль марки «Porsсhe» моделі «Cayenne» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик тимчасового тримання при Ужгородському ВП ГУНП в Закарпатській області.
Обґрунтованість зазначеного арешту судом не перевіряється.
Метою накладення арешту на майно, автомобіль марки «Porsсhe» моделі «Cayenne» реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до ухвали слідчого судді від 19.07.2019 року є збереження речових доказів, а також надання можливості органом досудового розслідування провести всі необхідні слідчі дії.
На даний час у кримінальному провадженні проведені всі слідчі дії, досудове розслідування проведено у повному обсязі, обвинувальний акт скерований до суду та знаходиться на стадії судового розгляду. Слідчі дії не проводяться на даний час .

Крім того, встановлено, що власником вищевказаного автомобіля обвинувачена ОСОБА_5 не являється, що унеможливлює подальше звернення стягнення на вказаний автомобіль в рамках цивільного позову.
Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що в подальшому відпала потреба у застосуванні арешту на вищевказаний автомобіль.
У іншому обсязі арешт на таке майно накладений обґрунтовано і все ще існує потреба для подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження з метою збереження речового доказу.
Варто зазначити, що в кримінальному провадженні існує два види інтересів:

суспільні інтереси, на захист яких спрямована система кримінальної юстиції;

особисті інтереси підозрюваного, обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження, які мають бути гарантовано захищені від неправомірних посягань.

Забезпечення балансу цих інтересів, по суті, є одним з найважливіших завдань кримінального провадження. Так, у ст. 2 КПК зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Досягнути такого балансу можна лише за умови існування і дотримання певних правил, визначених у законі, які в своїй сукупності створюють систему гарантій від порушення прав особи, що опинилась у сфері дії кримінального провадження.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
З огляду на викладене, суд вважає, що зі спливом тривалого часу з моменту накладення арешту на транспортний засіб , проведенням ряду слідчих дій, експертних досліджень, беручи до уваги , що досудове розслідування проведено у повному обсязі, обвинувальний акт скерований до суду та знаходиться на стадії судового розгляду, на цей час відпали потреби для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно - транспортний засіб , вжиті за ухвалою слідчого судді від 19.07.2019 року.

Разом з тим, враховуючи, що даний автомобіль визнаний речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження, яке на даний час не розглянуто, суд вважає за доцільне частково скасувати арешт на вищевказаний автомобіль та передати його власнику на відповідальне зберігання до розгляду даного кримінального провадження.
Таким чином, заява представника власника майна про скасування арешту на майно підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 174 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника цивільного позивача ОСОБА_9 про скасування арешту майна - задовольнити частково.
Скасувати арешт на автомобіль марки «Porsсhe» моделі «Cayenne» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_10 , накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 19.07.2019 року , в частині заборони його користування та повернути автомобіль власнику ОСОБА_10 .

Покласти обов`язок на ОСОБА_10 забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу марки «Porsсhe» моделі «Cayenne» реєстраційний номер НОМЕР_1 у переданому вигляді до скасування арешту майна у повному обсязі у встановленому КПК України порядку до розгляду кримінального провадження №0000180 від 15.06.2019 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.
Попередити ОСОБА_10 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження майна.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1