Справа № 128/2502/19
ВИРОК
Іменем України

27 листопада 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження № 0000606, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.07.2019, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, офіційно не одруженого, громадянинаУкраїни, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 11.07.2019, близько 09:30 год, разом з невстановленою досудовим слідством особою, проходячи біля домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_4 , помітили, що хвіртка, що є входом на територію вказаного домоволодіння, незачинена. У цей момент у ОСОБА_6 та невстановленої досудовим слідством особи виник спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло. Реалізовуючи вказаний злочинний умисел, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, ОСОБА_6 , попередньо змовившись з невстановленою досудовим слідством особою, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, проникли на територію домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де помітили, що на подвір`ї нікого немає, а двері будинку є незачиненими. Переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, вказані особи самовільно зайшли до будинку та знаходячись в одній з кімнат, помітили дерев`яну шафу для одягу, на одній з полиць якої під одягом виявили грошові кошти в сумі 2 400 грн., після чого вирішили вчинити їх крадіжку. Далі ОСОБА_6 та невстановлена досудовим слідством особа, діючи за попередньою змовою, реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, таємно, керуючись корисливими мотивами, шляхом проникнення у житло, взяли з полички шафи для одягу грошові кошти у сумі 2 400 грн. та вийшли з будинку, чим спричинили потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 у вчиненні злочину за пред`явленим йому обвинуваченням вину не визнав. Пояснив, що у вказаний в обвинувальному акті день десь о 9 чи 10 год. ранку він приїхав до смт. Стрижавка автобусом з м. Житомир, де на той час проживав. Він мав намір винайняти в смт. Стрижавка житло для проживання його сім`ї. Зайшовши до магазину випити кави він познайомився з чоловіком, також ромської національності, який назвався ОСОБА_7 . Той чоловік пообіцяв йому допомогти винайняти в даному селищі житло, тому вони пішли разом по селу в пошуках будинку, що здавався б в оренду. Коли вони підійшли до вказаного в обвинувальному акті будинку, той чоловік зайшов на подвір`я, де нікого не було, а він спершу чекав за ворітьми, але через деякий час, так як той чоловік не повертався, він також зайшов на подвір`я та підійшов до вхідних дверей. Він вирішив, що можливо ОСОБА_8 вже домовляється про щось з господарями, тому також вирішив зайти до будинку. Він відчинив двері до будинку, які виявилися незамкненими, та зайшов до веранди. Як тільки він зайшов до веранди, то побачив, що той чоловік виходить з кімнати до веранди в нервовому стані з кофтою в руках та кудись поспішає. Оскільки кофта випала з рук того чоловіка, він підняв її з підлоги та відразу почув як потерпіла кричить про те, що в будинку злодії. Однак він почав заперечувати потерпілій, що вони не злодії, а шукають будинок для оренди, на її вимогу він показав їй кармани, де був лише мобільний телефон та цигарки, а той чоловік, що назвався йому ОСОБА_7 , втік з подвір`я. так як потерпіла пересвідчилася, що в нього немає нічого крім телефону та цигарок, вона відпустила його і він пішов до магазину, щоб зателефонувати дружині, розповісти про те, що сталося, та щоб вона викликала таксі і перерахувала кошти на його картку для оплати послуг таксі. Біля магазину він знову зустрів того чоловіка, який розповів йому, що викрав 2 000 грн. з цього будинку та пропонував поділитися, на що він відмовився та пішов до магазину, в цей час його затримала в магазині сестра потерпілої, що була допитана як свідок, та викликала дільничного. Він дійсно просив в магазині викликати таксі, щоб доїхати до м. Вінниця. Що далі робив той чоловік на ім`я ОСОБА_8 він не знає, більше його не зустрічав. Після приїзду працівників поліції його було затримано та його жінка, з якою він проживає однією сім`єю без реєстрацією шлюбу, внесла за нього заставу. На досудовому слідстві він надавав такі ж покази, але працівники поліції йому не вірили. Злочину він не вчиняв та не мав таких домовленостей з іншим чоловіком, що викрав ті гроші. Він є вуличним музикантом, офіційно не працює, оскільки є неграмотним, проживає в неофіційному шлюбі та має трьох дітей, батьком яких він не зареєстрований, батьківство не встановлював. Його жінка на даний час вагітна вчетверте та коштів на життя їм вистачає завдяки його заробіткам.

Водночас позиція обвинуваченого та захисту про його невинуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, спростовується іншими доказами по справі, дослідженими під час судового розгляду справи.

Так, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що вона проживає за адресою, вказаною в обвинувальному акті, того дня її сестра попросила вибрати огірки на городі, тому вона пішла на город вибирати огірки, а в будинку в одній із кімнат була її старенька матір. Через деякий час вона почула гавкіт собаки та побачила, що матір підмітає на вулиці, тому вирішила повернутися до будинку, оскільки він був незамкнений. Її домоволодіння є огородженим, має відповідну огорожу та коли вона підбігала до будинку, то побачила, що калітка до будинковолодіння відчинена. Коли вона підійшла до будинку, то побачила, що з хати виходить спочатку обвинувачений, а потім ще один чоловік, яких вона бачила вперше. Вони почали говорити їй, що шукають квартиру та нічого не крали. В той час як ОСОБА_6 показував їй кармани своїх джинсів та сказав, що має лише пачку цигарок і шукає квартиру, інший чоловік втік з подвір`я, за ним же пішов і ОСОБА_6 , так як вона жінка та не мала змоги утримувати силою двох чоловіків. Коли ОСОБА_6 також пішов з подвір`я, вона відразу забігла до кімнати, де в шафі на верхній полиці зберігалися 2 400 грн., які їй віддала її матір з пенсії, та виявила, що гроші відсутні. Ці гроші в сумі 2 400 грн. були саме її коштами, оскільки їй віддала в її розпорядження її матір з пенсії, а решту пенсії матір залишила собі. Тобто в кімнаті окремо зберігалися ще 1 600 грн., які матір залишила собі, та ці гроші не були викрадені, оскільки вважає, що злодіям просто не вистачило часу краще оглянути кімнату. Про все це вона відразу повідомила сестру, яка й викликала поліцію. По приїзду працівників поліції вона надавала письмову згоду на проведення слідчих дій в будинку, писала відповідну згоду на вчинення таких дій, свою згоду на це також надавала її матір, але так як вона є дуже старенькою, то згоду матір надавала в усній формі. Потім односельці їй говорили, що в магазині після крадіжки ці чоловіки просили викликати таксі з чужого телефону, оскільки вони не хотіли його викликати з власного телефону. Дане будинковолодіння ніколи не здавалося в оренду та таких намірів щодо здачі його в оренду ніколи не було. В подальшому потерпіла ОСОБА_4 подала письмову заяву, згідно якої просила продовжити розгляд даного кримінального провадження за її відсутності, цивільний позов підтримує, просить задовольнити, брати участь в судових дебатах не бажає, при визначенні міри покарання покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що потерпіла ОСОБА_4 є її рідною сестрою, та у вказаний в обвинувальному акті день їй подзвонила сестра, що її обікрали двоє чоловік ромської національності. Вона сіла на велосипед та поїхала до будинку сестри, в цей час вона побачила як з вулиці, де проживає її сестра, вибігли люди, що відповідали опису її сестри та намагалися сховатися в дальній вулиці, тому вона вирішила за ними прослідкувати. Через деякий час ці чоловіки підійшли до магазину. Один з цих двох чоловіків, що старший за віком, сів на лавці біля магазину, а молодший зайшов до магазину, тому вона забігла до магазину, де й викликала дільничного, а щоб він не зміг втекти підперла двері магазину. В цей час другий чоловік втік. В магазині ж залишився інший з цих чоловіків, а саме обвинувачений ОСОБА_6 , який сказав їй, що заходив до будинку її сестри, так як шукав квартиру.

Також в судовому засіданні були досліджені наступні докази:

витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.07.2019, згідно якого 11.07.2019 до Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення про те, що невідомі особи проникли до житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно, із корисливих спонукань викрали грошові кошти в сумі 2 400 гривень, внаслідок чого ОСОБА_4 заподіяно матеріальної шкоди на вказану суму (а.к.п. 144);

протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.07.2019, відповідно до якого ОСОБА_4 звернулася з заявою до органів поліції, згідно якої просила вжити заходів до невідомих осіб, які 11.07.2019 приблизно о 09 год 30 хв проникли до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , звідки вчинили крадіжку грошових коштів в сумі 2 400 грн (а.к.п. 145);

протокол огляду місця події від 11.07.2019 з фототаблицею, відповідно до якого з 11.50 год. до 13.00 год. було проведено огляд домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в ході огляду якого було виявлено сліди пальців рук на шафі (на дверцятах) та на вхідних металопластикових дверях, які було вилучено та запаковано до спец-пакетів НПУ ГСУ, а також було вилучено жіночу кофту з леопардовим принтом, якою були прикриті викрадені грошові кошти (а.к.п. 146 - 149);

заява про залучення до провадження як потерпілого від 11.07.2019, відповідно до якої ОСОБА_4 просила залучити її як потерпілу до кримінального провадження № 0000606 в зв`язку з крадіжкою 2 400 грн., чим їй було завдано матеріальної шкоди (а.к.п. 150);
протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.07.2019, відповідно до якого ОСОБА_4 заявила, що впізнає особу, яка зображена на фотознімку під № 2 за зовнішніми рисами обличчя, статурою (а.к.п. 151);

довідку до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 11.07.2019, відповідно до якої потерпілій ОСОБА_4 було пред`явлено чотири фотознімки, які відповідно пронумеровано, та на знімку № 2 наявне фото ОСОБА_6 (а.к.п. 152);

постанову слідчого слідчого відділення Вінницького РВП ВВП ГУНП про визнання вилучених речей речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 11.07.2019, якою жіночу кофту з леопардовим принтом, сліди пальців рук і дактилокарти, що були поміщені до відповідних спец. пакетів Національної поліції України Головного слідчого управління, а також мобільний телефон Fly у корпусі сірого кольору НОМЕР_1 , визнано речовими доказами та поміщено до кімнати зберігання речових доказів Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області (а.к.п. 153);

ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.07.2019 про накладення арешту на вилучений в ході проведення обшуку затриманої особи, підозрюваної у вчиненні злочину, мобільний телефон Fly у корпусі сірого кольору НОМЕР_1 (а.к.п. 155);

клопотання старшого слідчого СВ Вінницького РВП ВВП ГУНП про проведення судово-одорологічної експертизи, на вирішення якої запропоновано надати відповідь на питання: 1) Чи наявний та придатний для ідентифікації особи запаховий слід вилучений з кофти жіночої з леопардовим принтом, яку вилучено підчас ОМП 11.07.2019 року? 2) Чи наявний запаховий слід ОСОБА_6 на запаховому сліду вилученому з кофти жіночої з леопардовим принтом, яку вилучено під час ОМП від 11.07.2019 року? (а.к.п. 156);

ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.08.2019 про призначення судово-одорологічної експертизи, на вирішення експертам поставлено питання: 1) Чи наявний та придатний для ідентифікації особи запаховий слід вилучений з кофти жіночої з леопардовим принтом, яку вилучено підчас ОМП 11.07.2019 року? 2) Чи наявний запаховий слід ОСОБА_6 на запаховому сліду вилученому з кофти жіночої з леопардовим принтом, яку вилучено під час ОМП від 11.07.2019 року? (а.к.п. 157);
постанова про отримання зразків для проведення експертизи від 22.08.2019, якою постановлено відібрати зразки крові у ОСОБА_6 для проведення судово-одорологічної експертизи (а.к.п. 158);
протокол отримання зразків крові для проведення експертизи від 28.08.2019, відповідно до якого у ОСОБА_6 було відібрано зразки крові для проведення судової експертизи (а.к.п. 159);
висновок експерта № 231 від 11.09.2019, проведений судовим експертом, що має кваліфікацію судового експерта з правом проведення експертиз за експертною спеціальністю 9.7. "Одорологічні долідження», відповідно до якого надано відповідь на поставлені експерту питання: 1. Запаховий слід, наданий на дослідження, вилучений під час огляду місця події 11.07.2019 з поверхні кофти жіночої з леопардовим принтом наявний та придатний для ідентифікації особи. 2. В ході проведення експертизи встановлено, що наданий на дослідження запаховий слід ОСОБА_6 наявний на наданому на дослідження запаховому слідові, вилученому з кофти жіночої з леопардовим принтом, яку вилучено під час огляду місця події від 11.07.2019 (а.к.п. 160 173);

протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11.07.2019, відповідно до якого ОСОБА_6 був затриманий 11.07.2019 (а.к.п. 178-179);

ухвала слідчого судді Вінницького міського суду від 12.07.2019, якою до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з одночасним визначенням застави в сумі 40 140 гривень (а.к.п. 180-181);

лист начальника Ізолятора тимчасового тримання № 1 ГУНП у Вінницькій області від 16.07.2019 №322/40/01-2019, відповідно до якого 15.07.2019 ОСОБА_10 внесла на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації кошти в сумі 40 140 гривень як заставу за ОСОБА_6 , у зв`язку з чим він 16.07.2019 був звільнений з-під варти (а.к.п. 182);

лист начальника Комунального підприємства «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 07.09.2020 №2251/1/01-9/20, відповідно до якого згідно матеріалів інвентаризаційної справи № 2776, станом на 31.12.2012, право власності на житловий будинок за АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_11 (а.к.п. 183).

Так, твердження сторони захисту про недопустимість як доказів протоколу огляду місця події з фототаблицею до нього з огляду на проведення слідчих дій за відсутності письмової згоди власника житла, до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та без подальшого отримання ухвали слідчого судді є необґрунтованими.

Згідно зі ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного мирно володіти своїм майном.

Конституцією України заборонено проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (ч. 2 ст. 30).

Відповідно до вимог ст. 13 КПК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Як виняток ч. 3 ст. 30 Конституції України передбачає, що у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Згідно зі ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Тобто, законодавцем окрім можливості проникнення до житла чи іншого володіння особи на підставі судового рішення, передбачено іншу процесуальну гарантію захисту прав особи, а саме можливість проникнути до житла чи іншого володіння особи за добровільною згодою особи, яка ним володіє.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпіла ОСОБА_4 , яка є володільцем житлового будинку, де проводилася слідча дія, оскільки постійно там проживає, а також її матір ОСОБА_11 , що також проживає в ньому разом з потерпілою, надавали згоду на проведення огляду житла, яким вони володіють, із метою фіксації обставин вчинення кримінальних правопорушень. В суді потерпіла підтвердила, що вона писала дозвіл на проведення огляду їх домоволодіння, а матір, в зв`язку з похилим віком не могла надати письмової згоди, але висловила її усно. Після проведення огляду місця події було складено відповідний протокол від 11.07.2019.

Наведені обставини не ставлять під сумнів добровільність такої згоди, оскільки були наявні всі процесуальні гарантії, які захищали здатність ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , які є володільцями даного житла, висловлювати свою справжню думку.

Аналогічного висновку дійшов ВС колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду в постанові від 01.11.2018, Справа № 536/1048/16-к.

Крім цього, згідно ч. 3 ст. 214 КПК України, здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду).

З огляду на те, що огляд місця події проводився на підставі відповідної заяви потерпілої з метою фіксації слідів вчинення кримінального правопорушення, які з плином часу могли зникнути або спотворитися, суд вважає, що вчинення такої слідчої дії до внесення відомостей до ЄРДР відповідає ч. 3 ст. 214 КПК України, при цьому відповідні відомості про кримінальне правопорушення були дійсно невідкладно внесено до ЄРДР.

Твердження сторони захисту про недопустимість як доказу висновку експерта № 231 від 11.09.2019 також не знайшло свого підтвердження з огляду на наступне.

Так, наданий суду висновок було виготовлено за результатом проведення судової експертизи, що була призначена ухвалою слідчого судді за відповідним клопотанням слідчого в межах даного кримінального провадження. На вирішення експерту були поставлені питання, сформульовані слідчим з метою з`ясування обставин, що мають значення для справи. В ході проведення експертизи експертом, що має кваліфікацію судового експерта з правом проведення дослідження за відповідною кваліфікацією, було надано відповідь на поставлені в ухвалі суду про призначення судової експертизи питання.

З огляду на матеріали кримінального провадження, суд вважає, що даний доказ було отримано з дотриманням вимог ст.ст. 242 245 КПК України, а назва експертного дослідження в ухвалі слідчого судді та супровідних листах експертної установи на допустимість даного доказу не впливає.

Тому зібрані як під час досудового слідства, так і під час судового розгляду справи докази суд вважає допустимими та належними доказами, які із застосуванням критерію доведення «поза розумним сумнівом», в своїй сукупності доводять вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_6 за умов та при обставинах, викладених в обвинувальному акті, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Зокрема потерпіла ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_12 , будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих свідчень, дали послідовні пояснення стосовно обставин злочину, в тому числі щодо перебування обвинуваченого в приміщенні будинку спільно з іншою невстановленою слідством особою, їх подальші спільні дії, що виявилися в намаганні спільно втекти, розмір викрадених коштів та належність їх саме потерпілій, якій дані кошти надала в розпорядження її матір зі своєї пенсії, сумнівів в правдивості таких показів в ході судового розгляду не встановлено. Крім цього, в передбачений законом спосіб була встановлена наявність слідів ОСОБА_6 на кофті, під якою зберігалися викрадені кошти.

Натомість позиція обвинуваченого ОСОБА_6 є непослідовною та суперечливою, та спростована зібраними в ході досудового слідства та судового розгляду доказами. Суд також враховує відсутність дій обвинуваченого, спрямованих на встановлення особи, з якою він перебував та за його ж поясненнями був обізнаний про вчинення крадіжки, а тому вважає доведеним наявність в нього спільного попереднього умислу на вчинення злочину, а подальші дії розцінює як спосіб уникнення покарання.

Так, вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб означає спільне вчинення цього злочину декількома (двома і більше) суб`єктами злочину, які заздалегідь домовились про спільне його вчинення. Домовитись про спільне вчинення злочину заздалегідь - означає дійти згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони. Таким чином, ця домовленість можлива на стадії до готування злочину, а також у процесі замаху на злочин. Як випливає із ч. 2 ст. 28, домовленість повинна стосуватися спільності вчинення злочину (узгодження об`єкта злочину, його характеру місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій тощо). Така домовленість може відбутися у будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій тощо.

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним, що ОСОБА_6 вчинив злочин за встановлених обставин та його дії вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, офіційно не одружений, зі слів має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, однак батьком дітей не зареєстрований, раніше не судимий.

Згідно досудової доповіді Вінницького міськрайонного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, низький рівень ризику шкоди життю та здоров`ю, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб).

На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, а саме: соціально-психологічний супровід ораном пробації; готовність обвинуваченого брати участь у програмах із втручанням, які надаються органом пробації. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини та наслідки заподіяної шкоди, позицію державного обвинувача та потерпілої щодо можливості виправлення і перевиховання обвинуваченого, досудову доповідь Вінницького міськрайонного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, суд вважає, що ОСОБА_6 не представляє підвищену суспільну небезпеку та його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, через що при призначенні покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення він може бути звільнений від відбування покарання з призначенням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України, із застосуванням ст. 76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання обвинуваченому ОСОБА_6 буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 16.01.2020 прийнято цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином до спільного розгляду з даним кримінальним провадженням (а.к.п. 52).

Згідно позовної заяви, ОСОБА_4 просить стягнути з ОСОБА_6 на її користь грошові кошти в сумі 2 400 грн. на відшкодування заподіяної майнової шкоди (а.к.п. 50 51).

Вирішуючи цивільний позов, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Оцінивши зібрані в справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_4 була завдана матеріальна шкода в розмірі 2 400 грн., оскільки зібрані на підтвердження фактичних обставин злочину докази не спростовані під час судового розгляду справи, та викрадені кошти на даний час не повернуті, суд прийшов до висновку, що цивільний позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Враховуючи постанову про визнання вилучених речей речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу від 11.07.2019, а також ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.07.2019 про накладення арешту на вилучене майно, на підставі ч. 4 ст. 174, ст. 100 КПК України, слід скасувати арешт речових доказів, а саме: мобільного телефону Fly у корпусі сірого кольору НОМЕР_2 , який поміщено до кімнати зберігання речових доказів Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області, та повернути його ОСОБА_6 .
Згідно ст. 100 КПК України, жіночу кофту з леопардовим принтом, яку було поміщено до спец. пакету Національної поліції України Головного слідчого управління 7261330, яка зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області, слід повернути потерпілій ОСОБА_4 , та сліди пальців рук і дактилокарти, які поміщено до спец. пакету Національної поліції України Головного слідчого управління INZ 2034562, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області, слід знищити.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_6 підлягають до стягнення процесуальні витрати на корить держави за проведення експертизи, відповідно до висновку експерта №231 від 11.09.2019 в сумі 2 069, 72 грн.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення у строк покарання за період з 11.07.2019 по 16.07.2019 включно.

12.07.2019 до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави. 15.07.2019 на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в Вінницькій області ОСОБА_10 було внесено заставу за ОСОБА_6 , у зв`язку з чим він 16.07.2019 був звільнений з-під варти.

Згідно з ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Тому до набрання вироком законної сили обвинуваченому слід залишити запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ст. 182 КПК України, після набрання вироком законної сили, заставу, внесену на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в Вінницькій області ОСОБА_10 за ОСОБА_6 на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 12.07.2019, в сумі 40 140 гривень 00 копійок, слід повернути заставодавцю ОСОБА_10 .

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 :

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення у строк покарання за період з 11.07.2019 по 16.07.2019 включно.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 на відшкодування завданої матеріальної шкоди 2 400 грн (дві тисячі чотириста гривень).

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.07.2019 на вилучене майно, а саме: на мобільний телефон Fly у корпусі сірого кольору НОМЕР_2 .
Речові докази, а саме: мобільний телефон Fly у корпусі сірого кольору НОМЕР_2 , який поміщено до кімнати зберігання речових доказів Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області, повернути ОСОБА_6 .
Речові докази, а саме: жіночу кофту з леопардовим принтом, яку було поміщено до спец. пакету Національної поліції України Головного слідчого управління 7261330, яка зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області, повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Речові докази, а саме:сліди пальців рук і дактилокарти, які поміщено до спец. пакету Національної поліції України Головного слідчого управління INZ 2034562, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області, знищити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 2 069, 72 грн.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в закону силу залишити у вигляді застави.

Після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_10 , сплачені нею на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області кошти в сумі 40 140 гривень як заставу за ОСОБА_6 на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 12.07.2019, відповідно до квитанції № 0.0..1.

Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: