ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/4381/20
Провадження № 1-кс/362/1087/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.08.2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в:
20.08.2020 року слідчий СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що 17.08.2020 року, близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився на вул. Декабристів в м. Василькові, Київської області, де поблизу супермаркету «Западинського ринку», помітив ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував неподалік вхідних воріт «Западинського ринку». В цей час у ОСОБА_6 виник прямий умисел, на відкрите викрадення чужого майна.
В подальшому, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, маючи корисливий мотив та мету, направлені на особисте збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та те, що його дії мають відкритий характер підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та почав завдавати останньому удари руками та ногами по різним частинам тіла, після чого відкрито заволодів грошовими коштами, котрі знаходилися в сумці потерпілого ОСОБА_8 , поклав до кишені своїх шортів та з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
В подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим потерпілому ОСОБА_8 завдав майнової шкоди на суму 2200 гривень.
Слідчий у клопотанні вказав, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до шести років, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тобто наявні ризики, передбачені п. п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, немає постійного місця роботи та законного джерела доходів, що свідчить про відсутність в нього стійких соціальних зв`язків, що дає підстави вважати про його можливе уникнення від явки до органів слідства шляхом зміни свого місця проживання, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити, оскільки є ризики, що підозрюваний може не з`являтися за викликом до органів слідства з метою уникнення кримінальної відповідальності, змінювати місця свого проживання, вчиняти нові кримінальні правопорушення, впливати на свідків та потерпілого, а тому більш м`який запобіжний захід не є можливим.

Захисники підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_5 вважає клопотання слідчого необґрунтоване, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України прокурором та слідчим не доведено, його підзахисний одружений, має двох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання на території м. Василькова, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, а тому просив застосувати до його підзахисного альтернативний запобіжний захід, а саме домашній арешт за фактичним місцем проживання.

Допитаний у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 підтримав свого захисника та просив застосувати до нього домашній арешт, оскільки кошти він повернув, які він підняв з асфальту.

Заслухавши прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, а також матеріали кримінального провадження №0001469 від 18.08.2020 року, слідчий суддя, ретельно перевіривши дотримання уповноваженими органами вимог статей 207 - 213 КПК України; відповідність поданого клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК України, а також своєчасність надання підозрюваному та його захиснику копії клопотання та матеріалів, що були вручені підозрюваному та захиснику 20.08.2020 року, о 11 год. 05 хв. (а.с.5), приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості за якими були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001469 від 18.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України (а.с. 6).

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.08.2020 року, 18.08.2020 року о 14 годині 10 хвилин, неподалік будинку АДРЕСА_1 , було затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 24-25).

19.08.2020 року о 10 год. 25 хв. ОСОБА_6 та о 10 год. 27 хв. його захиснику ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст.186 КК України (а.с. 33-35).

Як вбачається з матеріалів клопотання та кримінального провадження №0001469 від 18.08.2020 року підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.08.2020 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками, протоколом огляду місця події від 18.08.2020 року, протоколом огляду предмету (відеозапису) від 18.08.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 (а.с.7-8, 10-23).

Як вбачається із протоколу допиту свідка, якій пояснив, що конфлікт між потерпілим та обвинуваченим виник із-за іграшки, яку колись не дав у борг потерпілий. Також з пояснень вбачається, що після заспокоєння підозрюваного останній підняв з полу мобільний телефон, якій випав в ході бійки та почав виходити у напрямку воріт і попрямував у сторону військового містечка. А потерпілий в подальшому побачив, що в нього розірвана шкіряна сумка. При цьому його особистих речей в сумці він не побачив. На землі лежали дві зв`язки ключів та телефон підозрюваного. Зі слів потерпілого в ній ще перебували кошти, але вони були відсутні. Також з протоколу допиту свідка вбачається, що вони не викликали швидку допомогу, а потерпілий самостійно вийшов за ворота Западинського ринку (а.с.23). Також в матеріалах клопотання та кримінального провадження відсутні докази ступеню вчинення ушкоджень потерпілому.

Як вбачається із наданої характеристики від 21.08.2020 року ДОП Васильківського ВП рядового поліції ОСОБА_10 , ОСОБА_6 проживає за адресою АДРЕСА_1 де за місцем проживання зарекомендував себе посередньо. Спиртними напоями не зловживає, наркотичні речовини не вживає. З сусідами підтримує дружні стосунки. Сварок в сім`ї не вчиняє, громадський порядок не порушує. Компрометуючих матеріалів відносно нього не має (а.с.49).

Також з ксерокопії паспорта вбачається, що ОСОБА_6 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11 (а.с.46).

За ч. 1 ст. 177 КПК України, метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Положенням ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» (далі-Лист ВССУ) наголосив на тому, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:
- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;

- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;

4) перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;

5) враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").
Слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, обвинуваченим;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік (неповнолітня особа, особа похилого віку) та стан здоров`я (наявність тяжких хвороб, інвалідності, нездатність самостійно пересуватися) підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого у місці його постійного проживання, в тому числінаявність у нього родини й утриманців. Необхідно з`ясувати сімейний стан цієї особи, стан здоров`я членів його сім`ї, кількість та вік дітей, строк фактичного проживання у цій місцевості тощо;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого. При врахуванні цієї обставини слідчий суддя, суд зобов`язаний проаналізувати матеріали сторін кримінального провадження, об`єктивно оцінити надані характеристики підозрюваному, обвинуваченому з місця роботи, навчання, проживання; дані, що свідчать про перебування підозрюваного, обвинуваченого на обліку у наркологічному, психоневрологічному диспансері, тощо;

7) майновий стан підозрюваного. Слід встановити наявність належного цій особі нерухомого майна у місцевості проживання та інших місцевостях, транспортних засобів, грошових банківських вкладів, їх розмір (за наявності відомостей, наданих стороною захисту);

8) наявність судимостей у підозрюваного,

9) дотримання підозрюваним, умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Загальною декларацією прав людини (статті 3, 9) та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України (стаття 5), визначено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість і ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «ЛУЦЕНКО ПРОТИ УКРАЇНИ» у остаточному рішенні від 19 листопада 2012 року у пункті 62 зазначено: «Суд наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у вищезазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04, пункт 26, з подальшими посиланнями). Будь-яке свавільне тримання під вартою не може відповідати пункту 1 статті 5 Конвенції. У цьому контексті термін «свавільність» розуміється ширше, ніж лише невідповідність національному законодавству. Як наслідок, законне позбавлення свободи за національним законодавством усе одно може бути свавільним і, таким чином, може порушувати Конвенцію, зокрема, коли з боку державних органів мала місце недобросовісність або введення в оману (рішення від 09 липня 2009 року у справі «Мооренпроти Німеччини» (Moorenv.Germany) [ВП], заява № 11364/03, пункти 72, 77 та 78, з подальшими посиланнями), або коли таке позбавлення свободи не було необхідним за конкретних обставин (рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештак проти Словаччини» (Nestak v. Slovakia), заява № 65559/01, пункт 74)».

Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України - позбавлення волі до шести років; його вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, те що він одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, постійне місце проживання на території м. Василькова, що підтверджує міцність соціальних зв`язків у місці його постійного проживання;відсутність негативної характеристики з місця його фактичного проживання, те, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, прокурором та слідчим не додано доказів того, що до ОСОБА_6 раніше застосовувались запобіжні заходи, умови яких він порушував, що на виклики до органів досудового розслідування та суду не з`являвся, що спростовує твердження прокурора про те, що підозрюваний може ухилятися від слідства та суду, крім того компрометуючих матеріалів на ОСОБА_6 прокурор та слідчий не володіють,а тому приходить до обґрунтованого висновку про недоведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.
Прокурором та слідчим, окрім того, не підтверджено можливість ОСОБА_6 , що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення є недоведеним, та спростовуються тим, що він раніше не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності після винесення вироку, а тому відсутні підстави вважати, що відносно ОСОБА_6 дієвим буде лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з матеріалів справи не вбачається.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання

Таким чином, враховуючи, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в застосуванні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати щодо нього альтернативний запобіжний захід, а саме: домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та унеможливить незаконно впливати на свідків, потерпілого.

При цьому, слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Керуючись ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, статтями 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 195, 196, 197, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відмовити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красне, Згурівського р-ну, Київської області, громадянина України, українця, працюючого не офіційно, одруженого, маючого на утримані двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на шістдесят днів, а саме до «16» жовтня 2020 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- не залишати житло за місцем фактичного проживання за адресою:АДРЕСА_1 , цілодобово, на період дії ухвали, строком на 60 днів, а саме до «16» жовтня 2020 року.
- з`являтися на виклики слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час;
- не відлучатись із місця проживання в зазначений час, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Звільнити підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі суду негайно.
Направити копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання та контролю Васильківському ВП ГУ НП в Київській області (Київська область, м. Васильків, вул. Покровська,1).
Згідно до вимог ч. 4 ст. 535 КПК України уповноваженим особам Васильківського ВП ГУ НП в Київській області повідомити слідчого суддю про результат виконання ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.08.2020 року.
Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення та до «16» жовтня 2020 року, включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу протягом п`яти діб з дня її ухвалення може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_12