Вирок
Іменем України

03 вересня 2020 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження №0004720 від 08.11.2019р по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андріївка Пулинського району Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня, працюючого неофіційно, проживаючого за адресою в АДРЕСА_1 , раніше несудимого в силу ст. 89 КК України, 22.11.2019р до Корольовського районного суду м. Житомира скеровано обвинувальний акт за ч. 1 ст. 186 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

31.03.2019 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_6 перебував по АДРЕСА_2 , де зустрів раніше знайомого ОСОБА_4 . Близько 05 години 01.04.2019 року вони разом направилися до будинку АДРЕСА_3 . В цей же день, час, місці та за вказаних вище обставин у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на повторне незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме мобільним телефоном торгівельної марки «Huawei», моделі «Y5» в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_4 , шляхом зловживання довірою останнього (шахрайство).

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на повторне незаконне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_6 в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, достовірно знаючи, що не поверне одержане майно, використовуючи довірчі відносини з ОСОБА_4 , спонукав останнього передати йому для власних потреб мобільний телефон торгівельної марки «Huawei», моделі «Y5» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 , під надуманим приводом здійснення телефонного дзвінка, при цьому повідомив неправдиві відомості про те, що поверне телефон після здійснення розмови, таким чином викликавши в потерпілого упевненість в поверненні йому майна.

На прохання ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , не усвідомлюючи його злочинний умисел, будучи впевненим у правдивості слів ОСОБА_6 , добровільно надав останньому вищезазначений мобільний телефон.

Отримавши у вказанй спосіб мобільний телефон, ОСОБА_6 зайшов до під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_4 , та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, утримуючи мобільний телефон при собі та не маючи наміру його повертати, місце вчинення злочину залишив та в подальшому розпорядився майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на суму 2899 грн 00 коп.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненого повторно, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України.

До суду разом із обвинувальним актом надійшла скріплена підписами угода про примирення від 13 грудня 2019 року, укладена у м. Житомирі між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_6 під час досудового розслідування та судового розгляду визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, погодився на призначення узгодженого покарання, отримав роз`яснення наслідків укладення та затвердження угоди, що передбачені ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України та наслідки невиконання угоди.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 850 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 показав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення і затвердження угоди, що передбачені ч.1 ст.473 та ч.5 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди, що роз`яснено судом в ході судового засідання. Крім цього, обвинувачений надав суду згоду на призначення узгодженого покарання, зазначив, що угоду про примирення було укладено добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз та вона не стала наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що розуміє свої права та наслідки укладення і затвердження угоди, що передбачені ч.1 ст.473, згоден на призначення обвинуваченому узгодженого в угоді покарання, наслідки невиконання угоди, що роз`яснено судом в ході судового засідання. Крім цього, підтвердив, що угоду про примирення було укладено добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз та вона не стала наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Матеріальна шкода вказаним правопорушенням відшкодована, претензій до обвинуваченого не має.

Перевіривши угоду, судом встановлено, що вона відповідає вимогам ст. 471 КПК України, при її укладенні дотримано вимог ч.6, ч.7 ст. 474 КПК України, обвинувачений може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, оскільки працює, а отже угода може бути затверджена судом з одночасним ухваленням вироку з урахуванням приписів ст.5 КК України щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено. Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Речові докази відсутні. Арешт на майно не накладався. Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у справі, відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст.368, 369,374, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 13.12.2019р., укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України, та призначити йому узгоджену міру покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира на протязі 30 днів, починаючи з моменту його проголошення обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; а потерпілим, представником виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч.3 ст.469 кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку вручити обвинуваченому, потерпілому, прокурору, захиснику.

Головуючий суддя ОСОБА_1