ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2217/20 Справа № 193/495/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні начальника Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2020 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 повернено прокурору.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, оскільки містить положення по кваліфікації кримінального правопорушення, що суперечать одне одному, а саме вказано різні статті закону України про кримінальну відповідальність, зокрема ч.1 ст.213 КК України та ч.1 ст.185 КК України. При цьому суд взяв до уваги посилання захисника про невідповідність обвинувального акту п. 8 ч.1 ст.291 КК України, оскільки в обвинувальному акті вказано, що витрати на залучення експерта, проведення експертиз під час досудового розслідування взагалі відсутні, в той же час з обвинувального акту вбачається, що на досудовому розслідуванні проведена судово-товарознавча експертиза №905/20 від 11.03.2020 року.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на те, що посилання в обвинувальному акті на ст. 185 КК України є технічною помилкою, яку можливо було усунути під час судового розгляду. Що стосується відсутності в обвинувальному акті даних про проведення експертизи, то ці обставини, на думку суду, можливо було перевірити лише під час дослідження матеріалів провадження. На переконання прокурора, будь-які порушення КПК України відсутні, а тому ухвала підлягає безумовному скасуванню.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, обвинуваченого та захисників, які просили ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 291 КПК України визначено вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт, до яких, зокрема, належить зазначення у ньому фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення.
Колегією суддів встановлено, що обвинувальний акт вказаним вимогам не відповідає, а тому висновки суду щодо необхідності його повернення є обґрунтованими.
Як вбачається з фактичних обставин, зазначених в обвинувальному акті, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.
Разом із цим, формулюючи обвинувачення, прокурор вказав на вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, що суперечить встановленим ним же обставинам провадження та є неприпустимим.
Наведені протиріччя колегія суддів вважає істотними та такими, що перешкоджають судовому розгляду, а тому висновки суду про необхідність повернення акта є обґрунтованими.
Доводи прокурора про те, що це є технічною опискою, яка може бути виправлена шляхом зміни обвинувачення, суд розцінює як безпідставні.
Колегія суддів зазначає, що в силу вимог ст. 338 КПК України зміна обвинувачення в суді є правом прокурора, а отже суд повинен розраховувати на вчинення ним цих дій, а їх невчинення може істотно вплинути на його висновки.
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про невідповідність акта вимогам п. 5 ч. 2 ст. 191 КПК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні начальника Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2020 року про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4