Справа № 283/1809/20
провадження №1-кс/283/668/2020
У Х В А Л А
31 серпня 2020 року Слідчий суддя Малинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем судових засідань ОСОБА_2 , з участю прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , заступника начальника СВ Малинського ВП ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Малинського ВП про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:
31 серпня 2020 року до Малинського районного суду Житомирської області надійшло клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження за № 0000407 від 29 серпня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

В клопотанні зазначено, що 28 серпня 2020 року близько 23-ї години ОСОБА_5 шляхом вільного доступу зайшовши на подвір`я садиби АДРЕСА_1 , звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів з застосуванням фізичної сили викотив на вулицю скутер Suzuki Letz II, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, чим було спричинено власнику транспортного засобу ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 7500 грн.

У поданому до суду клопотанні слідчий зазначила, що вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 29 серпня 2020 року, у ході якого оглянуто домоволодіння ОСОБА_6 ; протоколом огляду місця події від 29 серпня 2020 року під час якого на подвір`ї ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 виявлено скутер Suzuki Letz II; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , даними слідчого експерименту з ним, іншими зібраними доказами у ході досудового розслідування.

ОСОБА_7 по суті клопотання дав визнавальні показання, підтвердивши свою причетність до заволодіння скутером сусіда.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, думку підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,

Разом з тим, згідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. При цьому, у п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами.

Зазначена небезпека не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (рішення у справі «Доронін проти України» (Doronin v. Ukraine), пп. 63-64, рішення у справах «Осипенко проти України» (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Доказів наявності ризиків вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків, слідчому судді не було надано і висновки слідчого про наявність зазначених ризиків суд вважає хибними.

Оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який має зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_2 , що вказує на наявність сталих соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного. Матеріали кримінального провадження не містять об`єктивних даних про ухилення ОСОБА_5 від явки до органу досудового розслідування.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 181,183,184,193,194,196,376 Кримінального процесуального кодексу України, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити за безпідставністю.

Обрати ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Лисівка Попільнянського району Житомирської області та жителю АДРЕСА_2 , громадянину України, неодруженому, не судимому - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 58 днів з 31 серпня 2020 року по 28 жовтня 2020 року включно без застосування електронного засобу контролю.
Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

Заборонити кожного дня з 21-00 години по 06-00 годину наступного дня залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду та службової особи поліції, якій буде передано ухвалу про застосування запобіжного заходу для виконання.

Прибувати до слідчого СВ Малинського відділення поліції Коростишівського відділу поліції ОСОБА_8 чи іншого слідчого в провадженні якого буде перебувати кримінальне провадження, прокурора за першим викликом та до суду за кожною вимогою.

У разі невиконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, зазначених у даній ухвалі, до останнього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покладається на слідчого СВ Малинського відділення поліції ОСОБА_8 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя