Справа № 738/1212/20
№ провадження 1-в/738/169/2020
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2020 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

суддi - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника засудженого ОСОБА_2 ОСОБА_3 про його про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_4
учасників судового розгляду:
прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_3

В С Т А H О В И В:
Суть питання, що вирішується ухвалою.
До Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання захисника засудженого ОСОБА_2 ОСОБА_3 про його про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_2 засуджений вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2017 року за ч.1 ст.115, ст.128, ч.2 ст.365, ч.1 ст.70 КК України до 12 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах строком на 3 роки. Строк відбування покарання обчислюється з 03 березня 2015 року. На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_2 у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 03 березня 2015 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 25 квітня 2018 року вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2017 року в частині визнання ОСОБА_2 винним та засудження його за ч.2 ст.365 КК України, та в частині задоволення цивільного позову скасовано, кримінальне провадження стосовно засудження ОСОБА_2 за ч.2 ст.365 КК України закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного злочину, в частині вирішення цивільного позову справа направлена на новий розгляд в порядку цивільного судочинства. Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 19 липня 2018 року роз`яснено ухвалу апеляційного суду Донецької області від 25 квітня 2018 року стосовно визначення ОСОБА_2 остаточно покарання, а саме ОСОБА_2 визначено покарання у виді 12 років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади в правоохоронних органах. Постановою Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року ухвалу апеляційного суду Донецької області від 25 квітня 2018 року в частині закриття кримінального провадження в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України скасовано, в цій частині призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Ухвалою Донецького апеляційного суду від 21 липня 2020 року вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2017 року в частині засудження ОСОБА_2 за с.2 ст.365 КК України залишено без змін, на підставі ст.5 ст.72 КК України ОСОБА_2 у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 03 березня 2015 року по 25 квітня 2018 року та з 15 жовтня 2019 року по 21 липня 2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2018 року на підставі ч.5 ст.72 КК Українизасудженому ОСОБА_2 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по 24 квітня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2020 року, яка набрала законної сили 27 лютого 2020 року, засудженому ОСОБА_2 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення більш м`яким, обмеженням волі, строком 3 роки 10 місяців 22 дні.
Засуджений ОСОБА_2 з 13 червня 2018 року по даний час відбуває покарання в ДУ «Менська виправна колонія (№91)», де характеризується позитивно, розпорядок дня виконує, стягнень не має, залучений до суспільно корисної оплачуваної праці, неодноразово заохочувався, залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення, до роботи ставиться добросовісно, на даний час відбув частини призначеного судом строку покарання, проте на засіданні комісії установи виконання покарань прийнято рішення про відмову у застосуванні до нього пільги, передбаченої ст.81 КК України, а тому вважає прийняте рішення необґрунтованим і прийнятим з формальних підстав, адміністрацією установи виконання покарання не доведено факт посереднього відношення її підзахисного до роботи, оскільки матеріалами справи підтверджено, що з останнім неодноразово укладались договори цивільно-правового характеру, згідно з якими він був працевлаштований на посаду робітника швейної дільниці підприємства установи, що свідчить про те, що у разі наявності будь-яких зауважень до засудженого з приводу виконаної ним роботи, з ним не укладались би договори, окрім цього протягом 2019-2020 року ОСОБА_2 за виконання покладених на нього обов`язків робітника швейної дільниці неодноразово отримував заохочення, що свідчить про його сумлінне ставлення до праці, а тому доводи адміністрації установи по факту посереднього ставлення ОСОБА_2 до роботи є не обґрунтованими та не доведеними, враховуючи позитивну характеристику ОСОБА_2 за весь час відбування покарання в місцях позбавлення волі, відсутність стягнень та наявність заохочень, вважає, що засуджений ОСОБА_2 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому просить застосувати до нього пільгу у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Виклад позиції учасників судового розгляду.
Засуджений ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, клопотань про розгляд справи за його обов`язковою участю до суду не надав.
Захисник засудженого ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини, наполягала на його задоволенні.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.
Представники Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» та Спостережної комісії Менської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не з`явилися, їх неприбуття в судове засідання відповідно до ч.5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Встановлені судом обставини.
ОСОБА_2 засуджений вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2017 року за ч.1 ст.115, ст.128, ч.2 ст.365, ч.1 ст.70 КК України до 12 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах строком 3 роки. Строк покарання ОСОБА_2 обчислюється з 03 березня 2015 року. На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_2 в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 03 березня 2015 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (арк.с.36-42).
Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 25 квітня 2018 року вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2017 року в частині визнання ОСОБА_2 винним та засудження його за ч.2 ст.365 КК України скасовано, кримінальне провадження в цій частину закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного злочину; скасовано вирок суду також і в частині задоволення цивільного позову, справу в цій частині направлено на новий розгляд в порядку цивільного судочинства. В решті вирок залишено без змін (арк.с.43-44).
Згідно з розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_2 набрав законної сили 25 квітня 2018 року (арк.с.29).
Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 19 липня 2018 року роз`яснено ухвалу апеляційного суду Донецької області від 25 квітня 2018 року в частині визначення ОСОБА_2 остаточного покарання, згідно з якою він вважається засудженим до 12 років позбавлення волі позбавлення без позбавлення права обіймати певні посади в правоохоронних органах (арк.с.46, 47).
Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2018 року, яка набрала законної сили 18 жовтня 2018 року, засудженому ОСОБА_2 на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по 24 квітня 2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два позбавлення волі (арк.с.48, 49).
Постановою Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року ухвалу апеляційного суду Донецької області від 25 квітня 2018 року в частині закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, скасовано, призначено в цій частині новий розгляд у суду апеляційної інстанції (арк.с.50-52).
Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2020 року, яка набрала законної сили 27 лютого 2020 року, засудженому ОСОБА_2 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі строком 3 роки 10 місяців 22 дні (арк.с.53, 54).
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 21 липня 2020 року вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2017 року в частині засудження ОСОБА_2 за ч.2 ст.365 КК України залишено без змін. На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_2 зараховано у строку покарання строк попереднього ув`язнення з 03 березня 2015 року по 25 квітня 2018 року, з 15 жовтня 2019 року по 21 липня 2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (арк.с.55, 56).
Згідно з розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2017 року набрав законної сили 21 липня 2020 року (арк.с.п.57).
Отже, на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_2 відбув більше 3/4 частини призначеного судом покарання.
З характеристики засудженого, затвердженої 04 вересня 2020 року начальником Державної установи «Менська виправна колонія (№91 ОСОБА_6 , матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_2 перебуває в місцях позбавлення волі з 10 березня 2015 року.
За час перебування в Артемівському СІЗО порушень вимог встановленого режиму тримання не допускав, розпорядок дня виконував, до суспільно корисної праці не залучався, заохочень та стягнень не мав.
З 13 червня 2018 року та по даний час засуджений ОСОБА_2 відбуває покарання в ДУ «Менська ВК (№91)», де дотримується вимог, що визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня виконує, стягнень не має, на оперативно-профілактичних обліках не перебуває. Згідно з наказом №26/ЗС-18 від 16 липня 2018 року був працевлаштований робітником швейної дільниці підприємства установи, на підставі наказу 314/ЗС-18 від 30 жовтня 2018 року був звільнений із займаної посади у зв`язку із змінами до КВК України; на підставі цивільного-правового договору №40 від 01 листопада 2018 року, який діяв до 30 квітня 2019 року, був працевлаштований на посаду робітника швейної дільниці підприємства установи; за договором цивільно-правового характеру №38 від 06 травня 2019 року, який діяв до 31 жовтня 2019 року, був залучений до суспільно корисної праці на швейну дільницю підприємства установи, на даний час на підставі договору цивільно-правового характеру №143 від 01 листопада 2019 року залучений до суспільно-корисної праці на швейну дільницю підприємства установи, до роботи протягом останнього року відноситься посередньо, має нижчі показники в роботі, ніж за попередній рік. На підставі письмової заяви від 24 січня 2019 року виконував обов`язки прибиральника кімнат довгострокових побачень установи, до виконання покладених на нього обов`язків відносився добросовісно, надані доручення виконував вчасно та якісно, 20 вересня 2019 року був звільнений від виконання обов`язків за власним бажанням. Залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення, до виконання робіт із благоустрою установи відноситься добросовісно, порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці не допускає, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, передбачені законодавством вимоги персоналу установи виконує, товариські відносини підтримує із засудженими позитивної спрямованості, до негативних вчинків інших засуджених ставиться критично, не конфліктний, відвідує заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в установі та відділенні, реагує на них позитивно, бере участь у реалізації програми диференційованого впливу на засуджених «Фізкультура та спорт», заходи, передбачені планом програми, реалізовує.
Рішенням комісії Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» (протокол №16 від 28 серпня 2020 року) засудженому ОСОБА_2 відмовлено в застосуванні до нього ст.81 КК України, оскільки останній не довів своє виправлення (арк.о.с.271), однак, приймаючи вказане рішення, установа виконання належним чином не мотивувала його.
Згідно з постановою спостережної комісії Менської районної державної адміністрації №78 (протокол №29 від 02 жовтня 2020 року), остання погодила застосування до засудженого ОСОБА_2 пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.
Частиною 1 статті 81 КК України визначено, що до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.
Застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.
Як вбачається із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Дослідивши дані, які характеризують особу засудженого ОСОБА_2 , судом встановлено, що під час відбування покарання в ДУ «Менська виправна колонія (№91) засуджений постійнона підставі цивільно-правових договорів залучається до праці, до своїх обов`язків ставиться добросовісно, за що неодноразово заохочувався, дотримується вимог, що визначають порядок та умови відбування покарання, стягнень не має, що свідчить про стабільну позитивну поведінку засудженого.
Таким чином, в судовому засіданні знайшло підтвердження, що засуджений ОСОБА_2 відбув 3/4 частини призначеного строку покарання, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а відтак суд приходить до висновку про застосування до нього умовно-дострокового звільнення.
Керуючись ст. 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника засудженого ОСОБА_2 ОСОБА_3 про його про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно - достроково на невiдбутий строк покарання 2 (два) роки 6 (шість) місяців обмеження волі.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_2 , що відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 09 жовтня 2020 року.

Суддя ОСОБА_1