Провадження № 1-кп/761/2995/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2020 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Донецьк, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000606 від 09 серпня 2020 року),

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

При проведенні підготовчого судового засідання прокурор вважав за необхідне призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, оскільки вважає, що при проведенні досудового розслідування органом досудового слідства виконані всі вимоги КПК України, обвинувальний акт підсудний Шевченківському районному суду міста Києва та складений відповідно до норм КПК України.

Обвинувачений не заперечував проти призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Крім того, прокурор в судовому засіданні просив обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, враховуючи існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були заявлені під час застосування запобіжного заходу на досудовому слідстві не зменшилися. Вони встановлені з урахуванням того, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, є раніше неодноразово судимою особою, не працює, міцних соціальних зв`язків немає, а тому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків та потерпілого.

Враховуючи наведене, прокурор вказує, що жоден інший більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе забезпечити запобігання існуючим ризикам, у зв`язку з чим просить обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Обвинувачений заперечував проти клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши обвинувальний акт з додатками, вважає, що обвинувальний акт підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, оскільки справа підсудна Шевченківському районному суду міста Києва, підстав для повернення акту прокурору, закриття провадження, судом не встановлено.

Щодо клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає, що воно підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Ухвалою слідчого судді від 12.10.2020 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 терміном до 11.12.2020.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, санкцією якої визначене покарання у вигляді позбавлення волі до п`яти років, що відноситься до категорії нетяжких злочинів, відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, визначеної статтею 12 КК України, він є неодноразово судимою особою, що свідчить про його кримінально-протиправну поведінку, у зв`язку з чим суд вважає наявним ризик переховування від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , суд виходить з того, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні довести суду обставини, на які вони посилаються.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Суд у рішенні по справі "Белчев проти Болгарії" наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає даний обов`язок на сторону обвинувачення.

Під час розгляду питання про продовження запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Підстав для зміни на даний час запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 на інший, який не пов`язаний з триманням під вартою, зважаючи на відсутність будь-якого належного обґрунтування існування стримуючих факторів для останнього та продовження подальшого існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України суд не вбачає.

Будь-яких підстав, які б могли свідчити про можливість обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, за відсутності стримуючих факторів для обвинуваченого, які б запобігали ризиками, передбаченим ст. 177 КПК України, встановлено не було та висновків суду про необхідність продовження дії запобіжного заходу не спростовує.

Аналіз та оцінка зазначених обставин дає підстави суду для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням йому застави у 20 розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 040 гривень.

Керуючись ст.ст. 9, 182, 183, 196, 197, 199, 314-315, 372, 376 ч.2 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на 17 грудня 2020 о 15 годині 00 хвилин.

Кримінальне провадження здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілого та обвинуваченого.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, терміном до 06 лютого 2021 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу у 20 розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 040 гривень.

Застава вноситься обвинуваченим, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок: для внесення застави (, отримувач ТУДСАУ в місті Києві, МФО 820172, банк: Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок № UA1012089, призначення платежу: застава за … (П.І.Б., дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду) від … (дата ухвали) по справі № …., внесені … (П.І.Б. особи, що вносить заставу).

Документ, що підтверджує внесення застави, надається суду, а також адміністрації СІЗО.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді застави.

Покласти на ОСОБА_4 у випадку внесення застави обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати до суду за першою вимогою;

-не відлучатися за межі населеного пункту, де він проживає без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обв`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

У разі звернення застави в дохід держави, слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування іншого запобіжного заходу з урахуванням положення частини сьомої статті 194 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її проголошення в частині обрання запобіжного заходу.

Суддя: