ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська (Горішні Плавні), Полтавської області, громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого:
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.185 КК України,
24.09.2020, близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 діючи таємно, умисно, шляхом пошкодження вікна проник до приміщення вищезазначеного будинку, де здійснив крадіжку телевізора марки «PANASONIK» моделі «DOCX NX21», чорного кольору, вартістю 600 грн 00 коп., телевізора марки «THOMSON» моделі «28 DG», чорного кольору, вартістю 783 грн 33 коп. та обігрівача марки «SATURN» моделі «ST-1257», білого кольору, вартістю 583 грн 33 коп. належних потерпілому ОСОБА_5 .
Після цього, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 1 966 грн 66 коп., який не відшкодовано.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, при цьому не оспорював по справі фактичні обставини.
Потерпілий ОСОБА_5 питання про призначення покарання залишив на розсуд суду, заявлений цивільний позов до обвинуваченого підтримав повністю.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думку прокурора, обвинуваченого, потерпілого, які пояснили, що бажають закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи, в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження письмових доказів, окрім доказів, що характеризують особу обвинуваченого.
З урахуванням викладеного суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного із проникненням у житло.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є активне сприяння розкриттю злочину.
У силу ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який схильний до вчинення кримінальних правопорушень проти власності, його стан здоров`я, зокрема обвинувачений є працездатною особою, інвалідності не має, сімейний стан обвинуваченого, який є не одруженим, відсутність офіційного працевлаштування, наявність на утриманні малолітньої дитини, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним кримінального правопорушення, зокрема, щодо повного визнання обвинуваченим вини, поведінку обвинуваченого як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду справи, думку потерпілого щодо призначення міри покарання обвинуваченому.
Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів необхідним і достатнім є покарання в межах санкцій ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.
Разом з тим, оскільки обвинуваченому призначається покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, суд вважає можливим застосувати положення ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, вважаючи таке покарання необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Вирішуючи питання щодо заявленого потерпілим ОСОБА_5 позову до обвинуваченого про стягнення завданої внаслідок вчинення останнім злочину матеріальної шкоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розмір збитків (ст.1192 ЦК України), що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи. Вартість викраденого майна по справі встановлена органом досудового розслідування, жодним учасником у справі не оспорюється.
Покладаючи на обвинуваченого обов`язок відшкодувати матеріальну шкоду, суд виходить з установленого законом правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.
На підставі викладеного, суд вважає позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди обґрунтованими та такими, що належать задоволенню у повному обсязі.
При розгляді питання щодо вимоги потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Згідно вимог ч.ч.1,2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, та вини останнього в її заподіянні.
Обґрунтовуючи наявність моральної шкоди, потерпілий зазначив, що через протиправність дій обвинуваченого йому була спричинена моральна шкода, яка виявилась у душевному хвилюванні у зв`язку із вчиненням щодо нього кримінального правопорушення.
Моральну шкоду потерпілий ОСОБА_5 оцінив у сумі 5 000 грн.
Вирішуючи цивільний позов в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, суд оцінює характер вчиненого злочину, ступінь вини обвинуваченого, глибину моральних страждань спричинених потерпілому внаслідок злочину, бере до уваги порушення нормальних життєвих умов потерпілого та враховуючи вимоги розумності і справедливості, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування спричинених йому моральної шкоди у сумі 2 000 грн.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтись для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Цивільний позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 завдану злочином матеріальну шкоду у сумі 1 966 грн 66 коп. та моральну шкоду у сумі 2 000 грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а обвинуваченим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому, потерпілому, роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1