Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/192/18
Провадження № 1-кп/644/441/20
Справа № 644/192/18
У Х В А Л А

Іменем України

03 грудня 2020 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів : головуючого - судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , судді ОСОБА_3 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представників потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , захисника обвинувачених ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 , захисника обвинуваченого ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_15 , обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно у режимі відео конференції під час трансляції з Броварського міськрайонного суду Київської області, Державної установи « Харківський слідчий ізолятор» та з робочих місць адвоката ОСОБА_15 , адвоката ОСОБА_8 , у приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова в залі судових засідань № 3, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004696 від 26.07.2016 року відносно обвинувачених : ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 146, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 121 КК України; ОСОБА_14 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Судом поставлено питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_12 під вартою у зв`язку з тими обставинами, що судове провадження не завершене до його спливу ( 04.12.2020), на виконання вимог ст. 331 КПК України.

Прокурором заявлено про необхідність продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_12 . Представники потерпілої ОСОБА_6 згодні з думкою прокурора.

Доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_12 під вартою прокурором обґрунтована з посиланням на ті обставини, що ОСОБА_12 , перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, обвинувачується в ряді тяжких злочинів, обвинувачується у вчиненні цих злочинів у період іспитового строку за іншим вироком, тому може продовжити злочинну діяльність. Прокурором вказано, що ризики, що враховані при обрані такого заходу не зменшилися на цей час.

Сторона захисту знаходила клопотання прокурора необґрунтованим, заперечувала проти його задоволення, через недоведеність стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та ненадання фактичних даних, які б свідчили про вказане прокурором, просила врахувати раніш заявлені ними аргументи, а саме: минуло більш трьох років з моменту затримання ОСОБА_12 , переважна частина доказів сторін вже досліджена судом безпосередньо, які не доводять інкриміноване йому обвинувачення, стороною обвинувачення не забезпечується прибуття свідків обвинувачення до суду, виключається ризик можливого впливу на свідків, бо вірогідність їх прибуття до суду з кожним засіданням зменшується, а суд не зобов`язаний чекати свідків вічно, вважали, що відпала необхідність в застосуванні такої міри запобіжного заходу, можливо змінити його на домашній арешт, письмового клопотання в порядку ст. 201 КПК України не надано.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, представників потерпілої, дослідивши наявні матеріали справи, встановив наступне.

На виконання вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, бо судове провадження не було завершене до його спливу.

Підставою для застосування такої суворої міри запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового слідства або суду; знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно вплинути на потерпілого чи свідка; перешкодити кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому обвинувачується.

Аргументи сторони захисту на заперечення проти клопотання прокурора зводяться лише до оцінки зібраних доказів у кримінальному провадженні, які на їх думку не доводять інкримінованого ОСОБА_12 обвинувачення, не спростовуючи доцільність тримання обвинуваченого під вартою, яка полягає у забезпеченні виконання завдань кримінального провадження, закріплених ст. 2 КПК України.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_12 обвинувачується за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 121 КК України, що єтяжкими та особливо тяжкими злочинами.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09.02.2017 року ОСОБА_12 обрано мірою запобіжного заходу тримання під вартою.

Ухвалами колегії суддів Орджонікідзевського районного суду м. Харкова продовжено строк тримання обвинуваченого під вартою, бо судове провадження не завершено до його спливу.

Судом встановлено, що на момент затримання ОСОБА_12 не працював і постійного джерела до існування не мав, раніше судимий за вчинення корисливого злочину, обвинувачується у вчиненні злочинів під час відбування покарання з випробуванням, що у свою чергу дає суду достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на свободі має можливість переховуватись від суду, не виключається й можливість продовження ним злочинної діяльності, що є наявними підстави для запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому продовжує щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Беззаперечних аргументів на доведення відсутності на цей час доцільності тримання обвинуваченого ОСОБА_12 під вартою захистом не наведено, належних медичних документів щодо неможливості за станом здоров`я тримання обвинуваченого під вартою не надано, перевірка обґрунтованості обвинувачення ще триває, доцільність застосування такого запобіжного заходу полягає у необхідності забезпечення виконання завдань кримінального провадження, тому суд продовжує щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, обставини, визначені в ст.178 КПК України, а також тяжкість обвинувачення, а також враховує, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_12 злочинів, які свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, у сукупності із тяжкістю можливого покарання та даними про його особу, спростовують доводи захисту про недоведеність та необґрунтованість ризиків, передбачених ч.І ст.177 КПК України.

Таким чином, дослідивши наведені аргументи та представлені матеріали, суд приходить до висновку про те, що побоюючись відповідальності за скоєне, обвинувачений може спробувати ухилитися від слідства та суду, вплинути на його хід чи спробувати продовжити свою злочинну діяльність, що виключає можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, за якою, розумність строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи. Перевірка обґрунтованості вказаного обвинувачення потребує на строк, потрібний для її належного проведення, забезпечення процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_12 саме таким процесуальним заходом.

Судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_12 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак, з підстав викладених вище, що може перешкодити виконати завдання кримінального провадження, визначене ст.. 2 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити для ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, принципу правової визначеності, суд вважає необхідним, з урахуванням часу, необхідного для судового розгляду кримінального провадження в розумні строки, продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Запобіжний захід щодо обвинуваченого за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 146, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 121 КК України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, застосований 09.02.2017 року у кримінальному провадженні № 0004696 продовжити до 01.02.2021 року включно.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію ухвали направити до Харківської установи виконання покарань (№ 27).

Ухвала може бути оскаржена відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року до Харківського апеляційного суду.

Головуючий суддя:

Суддя:

Суддя: