Справа № 197/809/20
Номер провадження № 1-кп/197/123/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2020 року Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши в залі суду в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0001287 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сергіївка Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта повна середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

16.07.2020 приблизно о 20:25 годин ОСОБА_6 , прибув за місцем свого проживання - на територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час знаходились його співмешканка ОСОБА_7 та її колишній співмешканець ОСОБА_4 , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, викрикував образливі висловлювання на адресу ОСОБА_7 .
Будучи обуреним поведінкою ОСОБА_4 , ОСОБА_6 зажадав від нього покинути територію домоволодіння, на що ОСОБА_4 відповів категоричною відмовою та на вказаному грунті між даними особами відбулася сварка.
Під час сварки у ОСОБА_8 виникла гостра неприязнь до ОСОБА_4 та умисел на спричинення останньому тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів особистої неприязні.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_6 знаходячись на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з метою спричинення ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до нього, приблизно о 20:30 годин 16.07.2020 умисно, зі значною силою, почергово кулаками правої та лівої руки завдав потерпілому ОСОБА_4 , який прикривався руками, не менше З ударів в ділянку обличчя.
Від отриманих ударів ОСОБА_4 не устояв на ногах та впав спиною на землю, а ОСОБА_6 продовжуючи свої дії, спрямовані на умисне спричинення ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень, умисно, зі значною силою завдав потерпілому ОСОБА_4 , який в цей час сидів на землі, не менше 3 ударів почергово взутими ногами в ліву та праву ділянки грудної клітини, не переслідуючи за мету спричинити йому смерть.
Відразу ж після цього ОСОБА_6 примусово вивів ОСОБА_4 за межі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжуючи свої дії, приблизно о 20:35 годин 16.07.2020 умисно, зі значною силою завдав потерпілому ОСОБА_4 один удар правим кулаком в область обличчя.
В результаті отриманого удару, потерпілий ОСОБА_4 знову не устояв на ногах та впав спиною на землю, вдарившись тім`яною ділянкою голови об бетонний бордюр, розташований поблизу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .
Після цього, ОСОБА_6 припинив побиття потерпілого ОСОБА_4 та повернувся на територію домоволодіння за місцем свого проживання, а потерпілого ОСОБА_4 цим же вечором 16.07.2020 бригадою швидкої медичної допомоги було госпіталізовано до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР».
Таким чином, в результаті умисних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_4 були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді: перелому кісток носу, перелому верхньої щелепи; закритої травми грудної клітини: переломів 10,11,12 ребер праворуч, переломів 8,9,10,11 ребер ліворуч, розриву лівої легені, пневмоторакс ліворуч; перелому основної фаланги 4-го пальця правої кисті з зміщенням уламків; забійної рани тім`яної області голови, синця обличчя.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1276 від 19.08.2020 виявленні у потерпілого ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітини, яка супроводжувалась переломами 10,11,12 ребер праворуч, 8,9,10,11 ребер ліворуч, розрив лівої легені, що викликало пневмоторакс ліворуч, за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.
Дії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками: умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
В порядку ст. 474 КПК України до суду надійшов обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою про визнання винуватості. В підготовчому судовому засіданні сторони просять суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Судом встановлено, що 26.08.2020 між прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , з одного боку, та ОСОБА_6 та його захисником адвокатом ОСОБА_5 , з іншого боку, укладено угоду про визнання винуватості на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України з такими умовами.

Підозрюваний ОСОБА_6 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі підозри (обвинувачення) у судовому провадженні.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_6 ч. 1 ст. 121 КК України, у вигляді 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Обвинуваченому ОСОБА_6 , роз`яснено наслідки укладання та затвердження угоди відповідно до ст.473 КПК України; йому роз`яснено та він розуміє ч. 4 ст. 474 КПК України.

Обвинуваченому ОСОБА_6 , роз`яснено, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості прокурор у відповідності до ст.476 КПК України має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку, та що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 -1 КК України.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , його захисник та прокурор вищезазначену угоду про визнання винуватості підтримали. Обвинувачений зазначив, що угоду він уклав добровільно, наслідки розуміє, беззастрежно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що шкода йому відшкодована, претензій до обвинуваченого він не має, не заперечує проти затвердження угоди.

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, вивчивши угоду про визнання винуватості укладену сторонами кримінального провадження 26.08.2020, приходить до висновку, що вона підлягає затвердженню з таких підстав.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно із ч. 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпілим ОСОБА_4 при проведенні досудового розслідування надана прокурору письмова згода від 26.08.2020 на укладання угоди про визнання винуватості .

Права обвинуваченого ОСОБА_6 при складанні угоди повністю дотримані, останній визнав себе винуватим у вчиненні вищевказаного злочину. Угода була підписана сторонами добровільно і відсутні будь-які підстави вважати, що при цьому було застосовано насильство, примус, погрози чи обіцянки.

Таким чином, надана суду угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, умови угоди не суперечать вимогам КПК України. Крім того, вказані умови не порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб чи держави, відповідають інтересам суспільства. Суд в якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, враховує його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

На виконання вимог ст.474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також суд переконався, що укладення угоди є добровільним.
Таким чином, судом не встановлено підстав, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, для відмови в затвердженні угоди.

Приписами ч.1 ст.475 КПК України передбачено, що якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим ст.ст.65-67 КК України, в межах санкції ч.1 ст. 121 КК України та буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження нових злочинів.

В ході досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 обирався у вигляді домашнього арешту до 18.09.2020. Прокурор клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу чи обрання запобіжного заходу обвинуваченому не заявляв.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.373, ст. ст.374, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26.08.2020, укладену між прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , з одного боку, та ОСОБА_6 та його захисником адвокатом ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Визнати ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим за ч. 1 ст. 121 КК України , і призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання, з випробуванням, якщо протягом іспитового строку 2 /два/ року, він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.1, 2 ч.1 та п.2 ч.2 ст. 76 КК України зобов`язати засудженогоОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази - змиви РБК які перенесені на марлеві тампони та поміщені в паперові конверти в кількості 6 шт., розірвана футболка синьо-блакитного кольору, дерев`яна палка, змив РБК з дерев`яної палки який перенесений на марлевий тампон та поміщений в паперовий конверт; чоловіча футболка синього кольору та чоловічі штани темно-синього кольору з нашаруваннями плям РБК; паперовий конверт зі зразками крові потерпілого ОСОБА_4 , які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Криворізького відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області, знищити.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику кримінального провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Широківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1