печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, громадянина України, який одружений, має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , погоджене із прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , яке обгрунтовується наступним.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000797, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.07.2017 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 190 КК України.

31.08.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.

В огрунтування клопотання слідчий послався на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється, у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено основне покарання у виді позбавляння волі на строк до 10 років, аналіз матеріалів кримінального провадження та фактичних обставин справи беззаперечно вказує на наявність ризиків, передбачених п. п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник просив відмовити в задоволенні клопотання, у зв`язку з необґрунтованістю висунутої ОСОБА_5 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 146 КК України, а також послався на відсутність визначених ст. 177 КПК України ризиків, які прокурором не доведені, оскільки зазначив, що ОСОБА_5 не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, пояснення допитаних за клопотанням сторони захисту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, матеріали сторони захисту, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000797, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.07.2017 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 190 КК України.

31.08.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.

В порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 не затримувався.

За змістом положень ст. ст. 193, 194 КПК України, слідчий суддя на даній стадії кримінального судочинства не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

З огляду на вказані положення закону, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.3 ст. 146 КК України, що є виключною прерогативою суду за результатами розгляду справи по суті, хоча і приймаючи до уваги пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на підтвердження позиції сторони захисту, але з огляду також на докази кримінального провадження, зокрема: показання потерпілого ОСОБА_9 та дані протоколу слідчого експерименту за його участю, показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , - приходить до висновку про наявність в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження достатніх фактичних даних (фактів та інформації), які свідчать про можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя не приймає до уваги посилання захисника на необґрунтованість висунутої ОСОБА_5 підозри, як підставу для відмови в задоволенні клопотання слідчого, і приходить до висновку про наявність в кримінальному провадження обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Органом досудового розслідування шляхом внесення відповідного клопотання ініційовано питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Між тим, доводи клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.

ОСОБА_5 , хоча і підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, проте, органом досудового розслідування затриманий не був, як особа характеризується позитивно, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , вперше притягується до кримінальної відповідальності, має визначене місце реєстрації та постійного проживання, позитивно характеризується за місцем роботи в ТОВ «НВП «Опекс Енергосистеми», де він працює слюсарем.

За таких обставин, враховуючи характер висунутої підозри, дані про особу ОСОБА_5 , відсутність даних про наявність з його сторони спроб переховуватись та перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, а відтак відмовляє в його задоволенні.

Оцінивши в сукупності всі вищезгадані обставини, тяжкість злочину в якому ОСОБА_5 підозрюється, за який передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками, відповідатиме особі підозрюваного ОСОБА_5 та тяжкості висунутої йому підозри і зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 206, 208, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати по першому виклику до слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні; не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду із населеного пункту за місцем фактичного проживання (м. Київ); повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або роботи; здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії обов`язків в межах двохмісячного строку досудового розслідування, а саме по 18 жовтня 2020 року включно.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1