Справа № 646/7573/19
№ провадження 1-кп/646/474/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2020 року м. Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002459 від 08.10.2019 відносно обвинуваченого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополь, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з професійно- технічною освітою, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 23.06.2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік та звільнено від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України строком на 1 рік;
2) 14.11.2019 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 ст. 70,71 КК України призначено покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення- проступку, передбаченого ч.1ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
04.10.2019 року, в період часу з 11 годин 11 хвилин до 11 годин 15 хвилин ОСОБА_7 у торговельному приміщенні маркету «Basket», що розташований за адресою: м. Харків, пр-т Московський, буд. 10/12, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, попрямував у відділ «Кави та чаю», де скориставшись тим, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, таємно взяв зі стелажу 2 жерстяні банки натуральної меленої кави ТМ «Chicco DЙoro», вагою 250г. кожна ( що належить ФОП ОСОБА_8 , який здійснює підприємницьку діяльність у вказаному орендованому ним приміщенні),загальна вартість, яких становить- 361,32 грн., які сховав в кишені жилету, одягнутого на нього, тобто таємно заволодів ними, після чого попрямував у бік касової зони, яку пройшов, не пред`явивши вказаний товар до сплати, та покинув місце скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном. У подальшому вищевказаним викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Представник потерпілого ОСОБА_9 надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Цивільний позов не заявляє.
На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності представника потерпілого.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка).
Під час допиту обвинувачений ОСОБА_7 надав наступні свідчення: 04.10.2019 року, у маркеті «Basket», що розташований за адресою: м. Харків, пр-т Московський, буд. 10/12, він таємно взяв зі стелажу 2 жерстяні банки натуральної меленої кави ТМ «Chicco DЙoro» та покинув місце скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.
При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сімферополь, українець, громадянин України, не одружений, не працюючий, з професійно- технічною освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий, а саме останній раз: 14.11.2019 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 ст. 70,71 КК України з призначенням покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі;

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.
Обставин, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Стороною обвинувачення обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання ОСОБА_7 вказано рецидив злочинів.
При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України віднесено до кримінального проступку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України при призначенні покарання, обставинами, які його обтяжують визнається- рецидив злочинів.
Суд зазначає, що зазначений у ст. 67 КК України перелік обставин, які обтяжують покарання, є вичерпним.
На підставі вищевикладеного, обтяжуюча обставина визначена стороною обвинувачення не може бути визнано обставиною, яка обтяжує покарання, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчинення кримінального проступку.
Згідно частини 1 статті 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення проступок.
Відповідно до досудової доповіді старшого інспектора Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_10 . ОСОБА_7 , оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як висока та оцінка небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб має середній рівень. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити середню небезпеку для суспільства.
Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений кримінальне правопорушення лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому- щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, думку сторони обвинувачення, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у вигляді обмеження волі з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, не вбачаючи підстав для можливості виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання чи призначення іншого виду чи розміру покарання.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід не обирався.
Витрати на залучення експерта стягнути з обвинуваченого.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді 2 ( двох) років обмеження волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням ст. 72 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.11.2019 року, остаточно призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 3 ( три) роки 3 ( три) місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 26.11.2020 року.

Зарахувати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк покарання відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.11.2019 року,з 03.04.2020 року по 25.11.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи у кримінальному провадженні № 6/2502СЕ-19 від 17.10.2019 року в розмірі 471,03 грн.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:
-одну залізну банку кави ТМ «Chicco Dore», 250 г. вилучену у ОСОБА_11 , 1948 р.н- вважати повернутою володільцю, а саме ФОП « ОСОБА_8 »
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1