УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кимєві клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнепння від кримінальної відповідальності обвинуваченого у кримінальному провадженні унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000112 від 08.07.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина Російської Федерації, не одруженого, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, установив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , у судовому засіданні, у порядку ст. 350 КПК, заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у цьому кримінальному провадженні, на підставі положень ч. 4 ст. 309 КК України, оскільки він добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов курс лікування від наркотичної залежності.

Позиція сторін

Обвинувачений, у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання щодо його звільнення від кримінальної відповідальності, так як він дійсно добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов курс лікування від наркотичної залежності.

При цьому, останній беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України за встановлених органом досудового розслідування та викладених в обвинувальному акті обставин.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, враховуючи, що обвинувачений добровільно розпочав та проходить лікування в лікувальному закладі від наркотичної залежності, у зв`язку з чим, враховуючи положення ч. 4 ст. 309 КК України, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

Встановлені обставини

Як убачається з матеріалів кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000112 від 08.07.2020, ОСОБА_5 07.07.2020 приблизно о 17:00 год. проходив поблизу станції метро «Дарниця» в м. Києві, де випадково зустрівся з невстановленою досудовим слідством особою матеріали відносно якої виділено в окреме провадження.
В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону, для власного вживання без мети подальшого збуту.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання для подальшого власного вживання наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону, ОСОБА_5 у ході усного спілкування з невстановленою досудовим особою матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, домовився про безоплатне придбання у неї наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону.
Після чого, ОСОБА_5 спільно з невстановленою досудовим слідством особою матеріали відносно якої виділено в окреме провадження пішли на зупинку громадського транспорту по вул. Попудренка в м. Києві, де сіли до салону маршрутного таксі та поїхали у напрямку житлового комплексу «Мега сіті».
Вийшовши з салону маршрутного таксі на зупинці громадського транспорту «Мега Сіті» невстановлена досудовим слідством особа матеріали відносно якої виділено в окреме провадження відійшла у невідомому напрямку, а ОСОБА_5 залишився чекати його поблизу зупинки громадського транспорту.
Через деякий час, до ОСОБА_5 підійшла невстановлена досудовим слідством особа матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та безоплатно передала йому одноразовий медичний шприц об`ємом 10,0 мл., в якому знаходилась невідома речовина.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 помістив придбаний ним одноразовий медичний шприц об`ємом 10,0 мл., в якому знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, до барсетки, яка була при ньому та став незаконно зберігати його при собі, для власного вживання без мети подальшого збуту.
Того ж дня, тобто 07.07.2020 приблизно об 19:05 год. біля будинку № 19 по вул. Харківське Шосе у м. Києві, поліцейськими УПП в м. Києві Департаменту патрульної поліції, був виявлений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що зберігає при собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон.
В подальшому, 07.07.2020 в період часу з 20 години 26 хвилин до 20 години 29 хвилин, під час проведення огляду місця події, що проводився на ділянці місцевості за адресою: м. Київ, вул. Харківське Шосе, 19, ОСОБА_5 в присутності двох понятих, на вимогу працівників поліції, добровільно дістав з барсетки, яка була при ньому, одноразовий медичний шприц об`ємом 10,0 мл. з рідиною прозорого кольору. Після чого, інспектор вилучив виявлений у ОСОБА_5 одноразовий медичний шприц об`ємом 10,0 мл., в якому знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою 0,026 г, який ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав для подальшого власного вживання без мети збуту.
Згідно висновку експерта №11-2/4262 від 30.07.2020 року: в наданій на дослідження прозорій рідині міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено. В наданій на дослідження прозорій рідині міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) в речовині становить 0,026 г.
Метадон (фенадон), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06. травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список № 1 Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в Таблиці ІІ, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Ці обставини судом установлено з урахуванням висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 березня 2018 року у справі № 521/11693/16-к, у якому указано, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, Суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

Тим самим, обставини визначені ст. 91 КПК України, якими підтверджуються, як дата, час, місце, так і спосіб вчинення злочину слідують, окрім, як з пояснень обвинуваченого, так і з досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, а саме, даних відображених у наведених висновках та інших їх сукупності.

Таким чином, дійсним (установленим) є те, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

Як і те, що обвинувачений пройшов лікування від наркотичної залежності у КНП «КМНКЛ «СОЦІОТЕРАПІЯ» у період з 03.09.20 по 15.09.20.

Мотиви, з яких виходив суд при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, яким, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КПК України, є законодавчі акти України, які встановлюють кримінальну відповідальність (Кримінальний кодекс України та закон України про кримінальні проступки), судом (ч. 1 ст. 286 КПК України).

Аналогічні правові підстави та порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності регламентовані ст. 44 КК України.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України, особа, яка добровільно звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії передбачені ч. 1 ст. 309 КК України.

З п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» (зі змінами та доповненнями згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 р. № 16, далі - Постанова), який віднайшов своє відображення, як дійсне, у постанові Верховного Суду від 15.02.2018 у справі № 161/3500/17, випливає, що вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

З положень п. 24 Постанови слідує, що за змістом норм, передбачених частиною 4 статті 307 та частиною 4 статті 309 КК, особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності незалежно від того, коли вона вчинила дії, які дають для цього підстави, але до закінчення судового слідства.

У цій ситуації, з матеріалів справи, вбачається, що обвинувачений добровільно звернувся до лікувального закладу та пройшов курс лікування від наркотичної залежності в КНП «КМНКЛ «СОЦІОТЕРАПІЯ», що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного хворого 16/6687 даного КНП, з діагнозом - психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів; синдром залежності, в теперішній час утримання (F11.20).

За таких обставин, Суд вважає, що у судовому засіданні було встановлено безумовні обставини регламентовані ч. 4 ст. 309 КК України, які дають достатні підстави для звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки він дійсно страждав на наркоманію, потребував лікування від неї, добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов лікування, а не ухилявся в такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим клопотання заявника підлягає задоволенню, а провадження закриттю.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання процесуальних витрат урегульовано відповідно до положень Глава 8. Процесуальні витрати КПК України. Враховуючи, що процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку (ст. 124 КПК України), а в даному випадку суд звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності, тому стягнення процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта у цьому кримінальному провадженні, з обвинуваченого не проводиться.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 284-286, 350, 369-372, 376 КПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» (зі змінами та доповненнями згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 р. № 16), ст.ст. 44, 309 КК України, Суд постановив:

клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000112 від 08.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 даного Кодексу.

Кримінальне провадження - закрити.

Речові докази: метадон - знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 11:00 год. 21.10.2020.

С у д д я Оксана БІРСА