Справа № 504/2638/20
Номер провадження 1-кс/504/797/20
У Х В А Л А
26.08.2020смт.Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , про накладення арешту,-

ВСТАНОВИВ:

СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000850 від 23.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.08.2020 року, біля 20.00 години, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи мотоциклом «SUZUKI VX 800 X», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі М-28 «Одеса-Южний» на перехресті з автодорогою, що веде на автостоянку № 40 м. Южний, в межах с. Сичавка Лиманського району Одеської області, разом с пасажиром ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не впоравшись з керуванням, допустив зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (реєстрація Литовської республіки), який був у складі причепу державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій та пасажир мотоциклу отримали тілесні ушкодження та були доставлені до прийомного відділення КУ «Одеська обласна клінічна лікарня.

22.08.2020 року, слідчим СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області проведено огляд місця дорожньо-транспортної події, під час якої вилучені перераховані транспортні засоби, серед яких автомобільний причіп (без марки), державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який направлений на відповідальне зберігання на спеціалізований арештмайданчик тимчасового затримання автомобілів та мототранспорту № 7 м. Одеси.

Таким чином, є розумні підстави вважати вищезазначений автомобільний причіп речовим доказом, який має на собі сліди скоєного кримінального правопорушення, необхідні для проведення відповідних судових автотехнічних та транспортно-трасологічних експертиз, з метою встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, забезпечення заходів кримінального провадження та подальшого задоволення цивільного позову у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання та просив слідчого суддю його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Власник автомобільного причіпу ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, повідомити про дату, час та місце розгляду клопотання виявилось неможливим, оскільки наданий в поясненнях ОСОБА_8 телефонний номер належить іншій особі.

Розглянувши подане клопотання, вислухавши думку прокурора, вивчивши надані матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпеченн я збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч.10, 11 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя відповідно до приписів ч. 2 ст. 173 КПК України врахував: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до постанови слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області від 23.08.2020 року майно на яке просять накласти арешт визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000850 від 23.08.2020 року.

Оцінюючи підстави арешту майна, викладені у клопотанні, слідчий суддя приймає до уваги, що у судовому засіданні доведена необхідність арешту вказаного майна, оскільки незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження дійсно може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі тощо.

Тому, з метою встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, забезпечення заходів кримінального провадження, враховуючи, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, з метою збереження речових доказів, оцінюючи наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на майно, визначене в клопотанні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУ Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт на автомобільний причіп (без марки), державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_8 , мешканцю АДРЕСА_1 .

Заборонити власнику та іншим особам розпоряджатися та користуватися зазначеним майном.

Ухвала слідчого судді виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1