ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3910/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 про забезпечення дотримання прав підозрюваного, шляхом переведення підозрюваного з Ізолятора тимчасового тримання до ДУ «Київський слідчий ізолятор» у порядку ст.206 КПК України,-
В С Т А Н О В И В:
18 листопада 2020 року від підозрюваного ОСОБА_3 до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва надішла скарга в порядку ст. 206 КПК України.

Прокурор у судове засідання не в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду клопотання був повідомлений завчасно та належним чином, жодних заяв, додаткових пояснень з приводу поданого клопотання, до суду не надходило.
Адвокат ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду клопотання був повідомлений, проте перед початком розгляду скарги від нього до слідчого судді надійшло клопотання про залишення скарги без розгляду, у зв`язку з її неактуальністю на даний час.
Враховуючи, що скарги у порядку ст. 206 КПК України розглядаються негайно, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність адвоката та прокурора.
Вивчивши матеріали скарги та долучені до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством України.
Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
За ч. 2 ст. 206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Отже, законодавець визначає, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності правових підстав для такого позбавлення.
За правилами ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України (ст. 22 КПК України).

Оскільки кримінально-процесуальне законодавство не передбачає залишення скарги без розгляду за клопотанням скаржника, який фактично не підтримує вимоги через минування потреби у розгляді скарги, тоді як приписами ч. 2 ст. 307 КПК України визначений вичерпний перелік ухвал, які ухвалюються слідчим суддею за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, тому слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог скарги.
Керуючись ст.ст.22, 26, 206, 303, 307 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 -відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: