УХВАЛА

Іменем України

30 грудня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:
До Корольовського районного суду м.Житомира звернувся ОСОБА_3 зі скаргою, в якій просить зобов`язати прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 виконати вимоги ст.214 КПК України та внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення прокурором ОСОБА_5 .
В обґрунтування скарги вказав, що прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 не виконано приписи ст.214 КПК України, чим допущено бездіяльність.
ОСОБА_3 у скарзі просив розгляд справи здійснювати у його відсутність.
В судове засідання уповноважена особа Житомирської обласної прокуратури не з`явилась.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя враховує наступне.
Зміст скарги свідчить про те, що ОСОБА_3 17.12.2020 р. звертався до Житомирської обласної прокуратури з повідомленням про вчинення прокурором ОСОБА_5 кримінальних правопорушень. Посилаючись на те, що прокурор ОСОБА_4 не виконав іимоги ст.214 КК України щодо внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопрушення, просить скаргу задовольнити.
Вирішуючи питання на предмет задоволення скарги, слідчий суддя враховує наступне.
Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ст.55 Конституції України).
Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч.4 ст.214 КПК України).
Приписами чт.92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.
Як визначено ч.1 ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, заяву ОСОБА_3 від 17.12.2020 прийнято та зареєстровано Житомирською обласною прокуратурою 17.12.2020р.
Проте, докази на підтвердження обставин розгляду заяви ОСОБА_3 та внесення відомостей, вказаних в останній, до Єдиного реєстру досудових розслідувань в матеріалах справи відсутні та уповноваженим представником Житомирської обласної прокуратури в судове засідання не надано.
За вказаних обставин, скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню в частині зобов"язання уповноважених осіб Житомирської обласної прокуратури розглянути заяву ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.214 КПК України.
Як визначено приписами ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи норми чинного КПК України, в задоволенні скарги в частині визнання бездіяльності прокурора ОСОБА_4 слід відмовити.
Скаргу задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважених осіб Житомирської обласної прокуратури розглянути заяву ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.214 КПК України.
В решті вимог скарги відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1