Справа № 539/3397/20
Провадження № 1-кс/539/782/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2020 року м. Лубни
В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області Шкура А.А. за погодженням з прокурором Лубенської місцевої прокуратури Степанцем В.Ю. звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з вказаним клопотанням в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучені 12.10.2020 року автомобіль ГАЗ 3307 д.н.з, НОМЕР_1 із деревиною різного діаметру довжиною приблизно по 1 метру, які на час проведення досудового розслідування будуть зберігатися на майданчику для збирання речових доказів Лубенського відділу поліції ГУНП в Полтавській області, за адресою Полтавська область, м. Лубни, вул. Київська, 2.
В ході досудового слідства встановлено, що 12.10.2020 року, працівниками СРПП Лубенського ВП на автодорозі Лубни-Оржиця, поблизу с. Вищий Булатець, Лубенського району, Полтавської області був зупинений автомобіль ГАЗ 3 307 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який перевозив деревину різного діаметру довжиною приблизно по 1 м., без відповідних документів.
12.10.2020 року, під час проведення огляду місця події, на узбіччі автодороги Лубни-Оржиця, поблизу с. Вищий Булатець, Лубенського району, Полтавської області, у ОСОБА_1 (контактний номер телефону НОМЕР_2 ) було вилучено автомобіль ГАЗ 3307 д.н.з. НОМЕР_1 із деревиною різного діаметру довжиною приблизно по 1 метру.
13.10.2020 року, постановою слідчого вилучений автомобіль ГАЗ 3307 д.н.з. НОМЕР_1 із деревиною різного діаметру довжиною приблизно по 1 метру визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні та поміщено на зберігання на майданчик зберігання речових доказів за адресою: вул. Київська, 2 м. Лубни.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_3 , власником автомобіля марки ГАЗ 3307 реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 , зареєстрований в АДРЕСА_2 .
У зв`язку з викладеним, слідчий вважає, що є достатні підстави вважати, що автомобіль ГАЗ 3307 д.н.з. НОМЕР_1 із деревиною різного діаметру довжиною приблизно по 1 метру, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України є предметами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Для досягнення повноти розслідування, з метою збереження речових доказів, проведення криміналістичних експертиз, для встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, всіх обставин вчиненого злочину, є потреба у накладенні арешту на вищевказане майно.
В судовому засіданні слідчий Марченко А.А. вимоги клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні.
Володілець майна та його представник адвокат Орленко Р.Е. заперечували проти задоволення клопотання. Надали документи на підтвердження законності придбання деревини, зазначивши, що відразу після зупинки автомобіля працівникам поліції надавалася накладна на 5 кубометрів деревини, однак вказаний документ було сфотографовано слідчим на мобільний телефон і не було долучено до матеріалів провадження. Наступного дня ОСОБА_1 подав заяву на ім`я начальника поліції з проханням долучити копії всіх документів, які підтверджують законність придбання деревини, однак цього не було зроблено і до теперішнього часу.
Дослідивши матеріали додані до клопотання, заслухавши пояснення слідчого, адвоката, володільця майна, слідчий суддя приходить до таких висновків.
Як вбачається з ч. ч. 1, 2 і 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, тощо. Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
В обгрунтування необхідності накладення арешту слідчим в клопотанні зазначене таке.
12.10.2020 року на узбіччі автодороги Лубни-Оржиця, поблизу с. Вищий Булатець, Лубенського району, Полтавської області, працівниками поліції було виявлено та вилучено автомобіль ГАЗ 3307 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , власником якого являється ОСОБА_3 , в кузові якого знаходилася деревина різного діаметру довжиною приблизно по 1 метру
Слідчий СВ Лубенського ВП вважає, що вантажний автомобіль ГАЗ 3307 д.н.з. НОМЕР_1 , є засобом та знаряддям за допомогою якого було вчинено даний злочин, та може містити на собі слідову інформацію вчинення злочину.
Відповідно до вимог статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
У відповідності до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Правова кваліфікація при внесенні відомостей в ЄРДР визначена відповідно до ч.2 ст.185 КК України.
Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України характеризується сукупністю трьох ознак: діяння - викрадення групою осіб; суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння істотної шкоди; причинний зв`язок між діянням і наслідками.
Відповідно до витягу з реєстру платників єдиного податку виданого 22.02.2018 року ОСОБА_4 , мешканець АДРЕСА_3 являється фізичною особою підприємцем, код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , і займається одним із видів господарською діяльністю-лісозаготівлі.
Згідно накладної №11 від 12.10.2020 року від ФОП ОСОБА_4 відпущено ОСОБА_1 шляхом завантаження на автомобіль ГАЗ 3307 НОМЕР_1 дрова метрівки 5 куб метрів за ціною 700,00 грн за куб метр в розмірі 3500,00 грн.
Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 він перевозив на вантажному автомобілі ГАЗ 3307 НОМЕР_1 дров`яну деревину об`ємом 5 куб метрів на підставі накладної № 11 від 12.10.2020 року від ФОП ОСОБА_4 .
13.10.2020 року ОСОБА_1 до Лубенського ВП особисто подано заяву із долученими копіями накладної № 11 від 12.10.2020 року, виписки на ФОП ОСОБА_4 , паспорту ОСОБА_4 , ідентифікаційого коду ОСОБА_4 .
Однак, надані ОСОБА_1 документи, які підтверджують законність придбання ним деревини, не було долучено ані до матеріалів кримінального провадження, ані до клопотання про накладення арешту.
З огляду на вказані обставини, ОСОБА_1 на законних підставах 12.10.2020 року перевозив на вантажному автомобілі ГАЗ 3307 НОМЕР_1 дров`яну деревину об`ємом 5 куб метрів на підставі накладної № 11 від 12.10.2020 року, видану ФОП ОСОБА_4 .
Крім того, ч.2 ст. 185 КК України передбачає відповідальність за крадіжку, вчинену повторно або за попередньою змовою групою осіб, що спричинили збитки потерпілому.
Як убачається з клопотання та доданих до нього матеріалів в даному випадку взагалі відсутні дані про потерпілого, про розмір збитків, тим паче незрозуміло з яких підстав зроблений висновок про вчинення правопорушення групою осіб.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Разом з тим, слідчим в клопотанні не доведено, що зазначене майно відповідає критеріям, визначеним в ст.98 КПК України, та не доведено необхідність збереження вказаного транспортного засобу, деревини, як речових доказів. У клопотанні слідчим не наведено жодних відомостей про те, що транспортний засіб зберіг на собі сліди злочину, а деревина, є об`єктом кримінального правопорушення, не вказано яким саме чином зазначені в клопотанні транспортний засіб, деревина, можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є не обґрунтованим, оскільки слідчим всупереч вимогам ч. ч. 1-4 ст.170, ч. 3 ст.171 КПК України не вказано підстави і мету арешту, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а тому в даному випадку арешт майна може призвести до необґрунтованого порушення конституційних прав його власника та володільця, що є неприпустимим, тому клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 395 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Ухвала може бути оскаржена відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 20.10.2020 року.

Слідчий суддя

Лубенського міськрайонного суду О.С.Алтухова