УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року м. Володимир-Волинський
Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представників власника майна ОСОБА_4 - адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 000204, внесеного до ЄРДР 22 березня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.3 ст.357 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
22 березня 2019 року, в період з 11 год. по 12 год., в м. Володимир-Волинський Волинської області, невстановлена особа чоловічої статі, відчинивши двері, з салону автомобіля «Фольксваген Туран», р.н. знак НОМЕР_1 , що був припаркований поблизу будинку №14 по вул. Кн. Василька, таємно викрала портативний акумулятор марки «Xiaomi 5000 MA», мультиінструмент та паспорт громадянина України й громадянина України для виїзду за кордон, належні ОСОБА_7 , внаслідок чого спричинила потерпілому майнову шкоду на суму близько 1500 грн.

22 березня 2019 року слідчим відділенням Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0000204 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, ч. 3 ст. 357 КК України.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що до вчинення вказаного злочину може бути причетний ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

18 серпня 2020 року в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: пару кросівок марки «Пума»; пару кросівок марки «Адідас»; пару шкіряних кросівок чорного кольору; стартовий пакет без сім - картки № НОМЕР_2 ; стартовий пакет без сім-картки № НОМЕР_3 ; паперовий пакет від стартового пакету з номером мобільного телефону № НОМЕР_2 .

Згідно ч.7 ст.237 КПК України, вказані вилучені речі вважається тимчасово вилученим майном.

Необхідність накладення арешту на вказане майно слідчий обгрунтував їх значенням речового доказу у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання з підстав, викладених у ньому. Вказав, що вилучені кросівки ОСОБА_4 міг придбати за кошти здобуті злочинним шляхом, натомість телефонами із вказаними номерами міг користуватись на місці вчинення злочину.
Представники власника майна клопотання заперечили. Вказали на тривалість досудового розслідування, в якому нікому про підозру повідомлено не було, а також відсутність будь-якого значення для кримінального провадження вилученого у ОСОБА_4 взуття та номерів мобільних телефонів. Щодо перевірки вказаних номерів під час слідства не заперечували.
Заслухавши позиції сторін, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину .
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
При розгляді клопотання про арешт майна в суді, стороною обвинувачення жодним не доведено, що вилучені під час обшуку у ОСОБА_4 взуття та номери телефонів мають або можуть мати значення для кримінального провадження, незважаючи на те, що постановою слідчого від 19 серпня 2020 року були визнані речовими доказами.

Положення ч.1 ст.100 КПК України, не створює жодних перешкод щодо повернення володільцю, вилученого у нього майна, яке є речовим доказом.

В даному випадку в судовому засіданні слідчим жодним чином не доведено, що повернення (передача на відповідальне зберігання) ОСОБА_4 вилучених у нього взуття та тримачів для сім-карток може заподіяти будь-якої шкоди для досудового розслідування.

У сторони обвинувачення було достатньо часу для здійснення огляду вилученого майна, фіксації інформації, яка має доказове значення у справі.

Слідчий заперечив необхідність у кримінальному провадженні проведення будь-якої трасологічної експертизи. Його доводи про придбання взуття ОСОБА_4 за кошти, які були здобуті злочинним шляхом є безпідставними, оскільки останньому за час досудового розслідування не повідомлялося про підозру у вчиненні будь-якого предикатного злочину.

Отже, виключно з підстав необхідності перевірки доказового значення номерів телефонів, які були вилучені у ОСОБА_4 та збереження речових доказів, які можуть без шкоди для кримінального провадження бути повернутими володільцю для їх збереження, суд задовольняє клопотання частково.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Володимир Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на стартовий пакет без сім - картки № НОМЕР_2 ; стартовий пакет без сім-картки № НОМЕР_3 ; паперовий пакет від стартового пакету з номером мобільного телефону НОМЕР_2 , в частині заборони їх відчуження та розпорядження.
В решті клопотання відмовити.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.
Повний текст ухвали складено 19 серпня 2020 року

Слідчий суддя (підпис).

Згідно з оригіналом.
Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1