Справа № 357/9882/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2020 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області:

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква Київської області, кримінальне провадження № 0000455 від 27.08.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Буринь, Сумської області, громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_4 ,

обвинувачена: ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Судом визнано доведеним, що 26.07.2020 в першій половині дня, точного часу встановити не можливо, ОСОБА_3 перебувала в квартирі АДРЕСА_3 , до якої її запросив ОСОБА_5 , з яким вона познайомилась цього ж дня на вулиці по бульвару Олександрійський в м. Біла Церква Київської області.

В подальшому, цього ж дня, під час спільного вживання алкогольних напоїв в квартирі АДРЕСА_3 ОСОБА_3 помітила мобільний телефон марки «Nokia 101», який знаходився на холодильнику в кухні квартири за вищевказаної адресою.

Після чого у ОСОБА_3 виник умисел на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, а саме, крадіжку мобільного телефону марки «Nokia 101».

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, підійшла до вищевказаного холодильника та здійснила крадіжку мобільного телефону «Nokia 101», який належав потерпілому ОСОБА_5 .

Після чого ОСОБА_3 залишила місце вчинення кримінального проступку, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 250 гривень.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 , слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням показань обвинуваченої, яка будучи допитаної в судовому засіданні свою вину визнала повністю, щиро розкаялась, підтвердила обставини вчинення нею кримінального проступку, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема ОСОБА_3 показала, що вона 26.07.2020 в першій половині дня, точного часу не пам`ятає, познайомилась біля «Горбатого мосту» по бульвару Олександрійському в м. Біла Церква Київської області з ОСОБА_5 , який запропонував піти до нього до дому для вживання спиртних напоїв, на що ОСОБА_3 погодилась та разом зі своєю подругою попрямувала до квартири потерпілого, де під час вживання спиртних напоїв на кухні, на холодильнику побачила мобільний телефон «Nokia 101», який вирішила викрасти, дочекавшись, коли ОСОБА_5 вийшов до іншої кімнати, переконалась, що її дії залишаються непоміченими, заволоділа вказаним мобільним телефоном. Після чого з місця вчинення кримінального проступку зникла, отримані гроші за викрадений мобільний телефон витратила на власні . В скоєному розкаювалась, просила суворо не карати, наполягала на можливості відпрацювати громадські роботи.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку) просила суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення цього кримінального проступку, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.
Покази обвинуваченої в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумніві суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.
Потерпілий ОСОБА_5 до суду за весь час судового розгляду кримінального провадження жодного разу не прибув, що вказує на той факт, що потерпілий ОСОБА_5 усувається від участі в зазначеній справі.

Таким чином суд визнає неможливим допит в суді потерпілого ОСОБА_5 , з підстав не прибуття останнього на виклик до суду, а застосування до потерпілого приводу та оголошення у розшук потерпілого КПК України не передбачено.

Також, у порядку ст. 325 КПК України, вирішено питання про можливість розгляду провадження без потерпілого ОСОБА_5 , так як з урахуванням думки учасників судового провадження, є можливим за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, у світлі норм ст. 91 цього ж Кодексу.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального провадження, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України.
Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Мотиви призначення відповідного покарання.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, керуючись вимогами статей 65 - 67 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Так, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій є визнання вини.
Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України обвинуваченій ОСОБА_3 , суд визнає вчинення кримінального проступку особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладену правову позицію Верховного Суду у справі № 643/2047/15к, яку суд виклав у своїй постанові від 11.02.2020, в якій наголосив, що норми кримінального процесуального законодавства не передбачають, необхідності доведення факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння якимось певним видом доказів. Зазначені обставини підлягають доказуванню і оцінці, виходячи з положень статей 84, 92, 94 КПК України.

Таким чином, факт вчинення кримінального проступку обвинуваченою ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння, підтверджується показаннями останньої, які ОСОБА_3 підтвердила в судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження.

Також суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого, так дії обвинуваченої суд кваліфікував за ч. 1 ст. 185 КК України, згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має місце реєстрації та місце проживання, офіційно не працевлаштована, незаміжня, а також відсутність на утриманні членів сім`ї, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останньою, що свідчить про те, що оточуюча її обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки; позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченої до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (проступку), а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення, яке можливе без ізоляції обвинуваченої від суспільства та попередження нових злочинів.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що перевиховання обвинуваченої ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.
Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді громадських робіт є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Таким чином, суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 під час досудового слідства не обирався.

Отже, встановлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченої немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні. Цивільний позов по справі не заявлений.

Доля речових доказів по справі вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 368, 371, ч. 2 ст. 373, 374, 376КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ по справі, а саме договір № 58544 від 27.07.2020 укладений між ломбардом «Бичков і Шешуков» в особі посадової особи ломбарду та ОСОБА_6 про те, що мобільний телефон був закладений в зазначений ломбард, який зберігається при матеріалах судового провадження, після набрання вироком законної сили, залишити зберігати при судовому провадженні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1