УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/3324/19

07 жовтня 2020 року
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В обгрунтування клопотання зазначив про те, що на даний час наявні ризики, передбачені п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів. Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років із конфіскацією майна.

ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не навчається, раніше судимий за злочини пов`язані із незаконним обігом наркотичних речовин, що свідчить про недостатню міцність його соціальних зв`язків. За вказаних обставин, під загрозою покарання з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Існують достатні підстави вважати, що підозрюваний продовжить свою злочинну діяльність, оскільки незаконно розповсюджував психотропні речовини, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність його особи для оточуючих громадян, отримував дохід від заняття злочинною діяльністю, внаслідок збуту психотропних речовин, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також, ОСОБА_4 може впливати шляхом вмовлянь, погроз чи іншим чином на свідка у кримінальному провадженні особу зі зміненими анкетними даними, який брав участь 10.09.2019 року у проведенні оперативної закупівлі та який брав участь 23.09.2019 року у проведенні оперативної закупівлі в день затримання ОСОБА_4 . Вказане свідчить про наявність ризику в частині впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Вказані обставини дають об`єктивні підстави вважати, що у разі не застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкодити об`єктивному розслідуванню кримінального провадження та встановленню обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки він має сім`ю, в нього народилася дитина, він працює і йому необхідно забезпечувати сім`ю матеріально.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 також заперечував проти обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту покликаючись на те, що прокурором не зазначено наявність нових ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а наявність в обвинуваченого дружини та новонародженої дитини потребує матеріального забезпечення, крім того поведінка обвинуваченого є належною.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового провадження, керуючись ст.ст. 176-179 КПК України, приходить до наступних висновків.

Суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати запобіжний захід забезпечення кримінального провадження.

Відповідно ст. 331 КПК України підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження кримінально-процесуальний кодекс України визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби судового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Так, відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Тобто підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Зібрані органом досудового розслідування матеріали свідчать, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, що за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжкого кримінального правопорушення, тому відносно нього ухвалою суду від 27.01.2020 року було застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Під час вирішення питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання судом було встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, наявність у нього сім`ї та малолітньої дитини, а також враховано особу обвинуваченого та його поведінку.

Застосовуючи, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, суд з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, поклав на обвинуваченого, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки: прибувати до прокурора чи суду за першою вимогою; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи фактичного перебування; здати на зберігання прокурору Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання прокурора Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки судом вже обрано відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що на думку суду є справедливим та достатнім.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 131, 132, 176, 177, 178, 179, 193, 194, 315, 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 12 жовтня 2020 року.

СуддяОСОБА_1