УХВАЛА

18 вересня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області підполковника поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 1/85 КК України, -
в с т а н о в и в:

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0000477 від 10.08.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із вказаним клопотанням, яке погоджене прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

З клопотання вбачається, що правопорушення 04 серпня 2020 року, близько 11.00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи на законних підставах в квартирі АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, повторно, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю спостереження з боку інших осіб, таємно викрав належні ОСОБА_6 речі, а саме: фотоапарат Саnon ЕOS 1200D вартістю 4033,33 грн., об`єктив Саnon ЕF 75-300 mm f/4-5.6 III USM вартістю 1833, 33 грн., фрезер для нігтів Linа ММ25000 вартістю 683, 35 грн., чим заподіяв потерпілій майнової шкоди у розмірі 6550, 01 гривень.
05 серпня 2020 року, близько 01.00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи на законних підставах в квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, повторно, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю спостереження з боку інших осіб, таємно викрав належний ОСОБА_6 портативний автомобільний телевізор Ореrа ОР-770 вартістю 911, 42 грн., чим заподіяв потерпілій майнової шкоди у вказаному розмірі.
А також, 09 серпня 2020 року, близько 01.00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи на законних підставах в квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, повторно, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю спостереження з боку інших осіб, таємно викрав належну ОСОБА_6 лампу для сушки нігтів UV-LЕD лампу SUNUV SUN -1 з адаптером вартістю 335, 53 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди у вказаному розмірі.
Вина підозрюваного ОСОБА_5 підтверджується сукупністю зібраних доказів по справі, зокрема протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 , протоколом допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , іншими зібраними в ході досудового слідства доказами.
17 вересня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.
Посилаючись на викладене, слідчий вказує на наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України оскільки є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, застави не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного, а тому є підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти ризикам, зазначеним в п. п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України і не зможуть гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Враховуючи вище викладене та те, що більш м`які запобіжні заходи, не зможуть гарантувати виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали за викладених в ньому обставин, і просили застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби з 22 год. 00 хвю. до 07 год. 00 хв..
Підозрюваний та в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Судом встановлено, що Рівненським ВП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000477 від 10.08.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.
17 вересня 2020 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч .2 ст. 185 КК України.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останньою кримінальних правопорушень, наявність достатніх даних, що існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, обґрунтовано підозрюється у вчиненні даних правопорушень, тому з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам, також наявні усі підстави для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до якого, зокрема, відноситься: верховенство права.

Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Узагальнююче визначення «обґрунтованість підозри» у вчиненні кримінального правопорушення, доведення якої, як одного з трьох обов`язкових елементів, визначених КПК України для можливості взагалі обрання запобіжного заходу, покладено на прокурора, сформульовано у правових позиціях Європейського суду з прав людини.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. ЄСПЛ в даному рішенні наголошує, що вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.

Крім того, як зазначено у матеріалі ВССУ від 11.07.2016р. «захист прав людини у кримінальному провадженні: доказування та докази», передумовою для подання клопотання стороною обвинувачення про застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри про те, що особа вчинила кримінальне правопорушення. Слідчий, прокурор зобов`язані з належним обґрунтуванням викласти обставини, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначив, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення є недостатньою для обґрунтування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Бойченко проти Молдови» №41088/05, рішення від 11 липня 2006 року «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу».

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної відповідає вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 177, 178, 181 КПК України.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що підстави і обставини, з яких суд задовольняє клопотання слідчого - домашній арешт у певний період доби, є достатньо обґрунтованим, оскільки ОСОБА_5 співпрацює з органом досудового розслідування, має постійне місце проживання, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків.
Відповідно ч. 5 ст. 194 КПК України для забезпечення явки підозрюваного до органу досудового розслідування та своєчасного проведення слідчих дій по кримінальному провадженню необхідно покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого; заборонити залишати житло з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.; не відлучатись з населеного пункту у якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_3 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби з 22 год. 00 хв до 07 год. 00 хв. строком на два місяці.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання Сарненському ВП ГУНП в Рівненській області.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обовязки:
- прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду,
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого;
- повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Встановити строк дії ухвали та термін дії обов`язків, покладених судом, визначити на строк два місяці, тобто до 17 листопада 2020 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1