У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000607

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на вирок Центрального районного суду м.Миколаєва від 03 серпня 2020 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Поворіно, Воронезької області, Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє

- 24.07.2020 р. вироком Центрального районного суду за ч.2, ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі,

-обвинуваченого за ч.2 ст. 185 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

захисник ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 серпня 2020 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю цього злочину та злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.07.2020 року, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 7 місяців.

Визначено строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 06.06.2020 р.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи у розмірі 817,25 грн. Вирішено питання про речові докази.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_5 просить пом`якшити призначене ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України покарання до 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за даним вироком та за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.07.2020 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частин вироку посилання щодо стягнення витрат на залучення експертів.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник ОСОБА_5 вважає покарання занадто суворим. На думку апелянта, суд першої інстанції не в повній мірі врахував обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого визнання вини та щире каяття, а також, що злочин вчинено через тяжке матеріальне становище.

Крім того, на думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно стягнув з обвинуваченого витрати на проведення експертиз, оскільки проведення експертиз здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, 24.05.2020 р. близько 11:40 год., перебуваючи на першому поверсі 1-го під`їзду будинку №17 по вул. Мостобудівників м. Миколаєва, шляхом вільного доступу, викрав велосипед марки "Pride Marvel", та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 5374 грн 75 коп.

Судом першої інстанції ОСОБА_6 визнаний винним у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, його дії кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Обвинувачений ОСОБА_6 повідомлений про апеляційний розгляд, заяву про бажання брати участь у апеляційному розгляді не подавав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення вироку без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, є правильними та апелянтом в цій частині не оскаржуються.

Доводи апелянта про наявність підстав для пом`якшення призначеного йому покарання є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суд зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

На думку суду, призначене ОСОБА_6 покарання у розмірі, який визначив суд першої інстанції відповідно до санкції ч. 2 ст. 185 КК України, є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції достатньо врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є умисним нетяжким злочином, особу винного, який є раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставини, які обтяжують покарання, судом першої інстанції не встановлено. Враховано визнання вини та щире каяття у вчиненому як обставини, які пом`якшують покарання. Тобто судом враховано ті обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, за видом та розміром, передбаченим санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.

Остаточне покарання правильно визначено за сукупністю злочинів відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки ОСОБА_6 вчинив злочин до постановлення вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.07.2020 р., яким йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

При призначенні остаточного покарання за оскаржуваним вироком застосований принцип часткового складання призначених покарань, а тому відсутні підстави для визначення остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, як просить апелянт.

Не є слушними і доводи апелянта про неправильне вирішення судом першої інстанції питання про процесуальні витрати. Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому, доводи захисника ОСОБА_5 , що проведення експертиз здійснюється за рахунок Державного бюджету України, та його вимоги про виключення з мотивувальної та резолютивної частин вироку посилання щодо стягнення з ОСОБА_6 витрат на залучення експертів, є неспроможними.

З огляду на наведене, вимоги апелянта є необґрунтованими, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 424, 425, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 серпня 2020 року у відношенні ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_9