Справа №:755/9758/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" листопада 2020 р. року слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та зобов`язанні вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
12.11.2020 року у провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, під час проведення обшуку 06.10.2020, в рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0008320 від 03.10.2019 року.
В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 06.10.2020 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено системний блок s/n ZG 14, Ipad DLXLV6BAFLMP, ноутбук марки HP, мобільний телефон Nokia, мобільний телефон Xiaomi, мобільний телефон Apple Iphone 5S, які є персональними електронними пристроями її дітей та не мають жодного відношення до ТОВ «Форт Софт» та кримінального провадження, а відтак вилучене майно підлягає поверненню його законному володільцю.
Особа, яка подала скаргу, у судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином у відповідності до вимог ст. 135 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, оскільки майно про яке йдеться не є тимчасово вилученим, та відповідно до протоколу обшуку, підпадає під критерії, визначені ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 07.09.2020 року.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність особи, якою подано скаргу, при цьому слідчим суддею враховано положення ст. 26, 306 КПК України.
Заслухавши прокурора, вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.
Судовим розглядом встановлено, що СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0008320 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 231, 232, ч. 1 ст. 364-1 КК України.
07.09.2020 р. ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення обшуку в приміщенні місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення, фіксації та вилучення відповідних доказів (відомостей) про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення та майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а саме:
- систему управління інтернет-сайтом ТОВ «Форт Софт» за електронним посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 його наповнення, зокрема бази клієнтів, замовлень, замовників, оплат, даних щодо транзакцій підприємства та його клієнтів в рамках замовлених товарів, базою постачальників, контрагентів (що є комерційною таємницею), які могли належати ТОВ «Софткей ЮА», для проведення відповідних експертиз у подальшому;
- комп`ютерна техніка (персональні комп`ютери, ноутбуки, корпоративні телефони та комп`ютерна техніка, жорсткі диски, флеш-накопичувачі та інші гаджети, особисті телефони ОСОБА_4 ), фінансово-господарська документація ТОВ «Софткей ЮА» та ТОВ «Форт Софт» та щодо взаємодії ТОВ «Форт Софт» з тими ж постачальниками, контрагентами, що ТОВ «Софткей ЮА», оригінали договорів, додаткових угод між вказаними підприємствами (ТОВ «Форт Софт» та його постачальниками, контрагентами);
- документи у будь-якому вигляді (паперовому, електронному та ін.), що можуть свідчити про використання комерційної таємниці, належної ТОВ «Софткей ЮА», зокрема, базу клієнтів, замовлень, замовників, оплат, даних щодо транзакцій підприємства та його клієнтів в рамках замовлених товарів, базою постачальників, контрагентів), що використовується ТОВ «Форт Софт» до дня проведення обшуку;
- особисті та службові (ділові) переписки між працівниками ТОВ «Форт Софт» у будь-якому вигляді (паперовий, електронний, факсимільний та інше);
- особисті та службові (ділові) переписки між працівниками ТОВ «Форт Софт» та працівниками ТОВ «Софткей ЮА» у будь-якому вигляді (паперовий, електронний, факсимільний та інше).
Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Згідно положень ч.ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.
Під час вивчення матеріалів скарги, слідчим суддею встановлено, що на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді, 06.10.2020 проведено обшук, що за результатами якого стороною обвинувачення вилучено, окрім іншого комп`ютерна техніка та мобільні телефони.
Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.
Враховуючи вказані норми кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене майно, відповідно до протоколу обшуку, на поверненні якого наполягає скаржниця, підпадає під критерії, визначені ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 07.09.2020 року.
Відтак, вилучене майно, не є тимчасово вилученим майном, а тому не може застосовуватися порядок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура за ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.
За вказаних обставин, під час судового розгляду даної скарги за наданими матеріали, встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право власності особи, яка подала скаргу обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що даний час забезпечується «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, яка подала скаргу та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність вимог скарги, а відтак у задоволенні вимог скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 9, 22, 26, 167-169, 236, 303-307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5