Пр-ня по справі № 1кп/521/1352/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА
м. Одеса, Україна
12 листопада 2020 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії підготовчого провадження розглянувши угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001111 від 18.04.2020 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плоске Балтського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , маючого середню освіту, є інвалідом ІІІ групи, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії підготовчого провадження, -

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4

з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
1.1. ОСОБА_3 працюючи водієм таксі на автомобілі марки «Renault Kangoo Express» жовтого кольору д.н. НОМЕР_1 , 18 квітня 2020 року приблизно о 01 годині 00 хвилин, здійснив перевезення пасажира ОСОБА_6 , з адреси: м. Одеса, вул. Ніжинська, 20 до адреси: м. Одеса, вул. Святослава Ріхтера, 2.
Зупинившись за вказаною адресою, ОСОБА_6 з метою сплати послуг за перевезення, надала ОСОБА_7 банківську картку «OTPBANK» № НОМЕР_2 та повідомила пін-код для зняття грошових коштів у сумі 200 гривень, з метою зняття вказаної готівки з банкомату банку «Південний», який розташований в магазині «Копійка» за адресою їх зупинки: м. Одеса, вул. Святослава Ріхтера, 2.
Отримавши від ОСОБА_6 банківську картку, у ОСОБА_3 одразу виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів ОСОБА_6 з її банківської картки.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 , погодившись у зазначений спосіб отримати оплату своїх послуг з перевезення, 18.04.2020 року, приблизно о 01 годині 25 хвилин, підійшов до зазначеного банкомату, для виконання дій пов`язаних з переведенням готівки, де переконавшись, що його дії залишаться непоміченими для потерпілої, з корисливою метою, за допомогою отриманої банківської картки «OTPBANK» № НОМЕР_2 і отриманої інформації про пін-код перевів у готівку (зняв з банківської картки) грошові кошти у сумі 1000 гривень та 200 гривень двома банківськими операціями.
Повернувшись до автомобіля марки «Renault Kangoo Express» жовтого кольору д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 віддав ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 200 гривень, не повідомивши їй про зняття з її рахунку грошових коштів у сумі 1000 гривень.
Тобто ОСОБА_3 таємно викрав, шляхом зняття з банківської картки грошові кошти потерпілої ОСОБА_6 у сумі 1000 гривень, чим завдав останні матеріальну шкоду на зазначену суму.
1.2.Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
2.1.Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному проступку визнав повністю.

2.1.Враховуючи повне визнання підозрюваним ОСОБА_3 своєї вини в інкримінованому кримінальному проступку, 13.10.2020 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування укладена угода про визнання винуватості. При цьому потерпілою ОСОБА_6 на підставі ч. 4 ст. 469 КПК надана згода на укладення зазначеної угоди. Відповідно до умов угоди, ОСОБА_3 зобов`язувався: беззастережно визнати свою вину у вчиненні зазначеного кримінального проступку. Також сторони угоди, домовились про призначення ОСОБА_7 міри покарання відповідно до санкції ч. 1 ст. 185 КК, у вигляді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

2.2.Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що дійсно укладав угоду з прокурором про визнання винуватості. Потерпілий надав прокурору згоду на укладання угоди про визнання винуватості з підозрюваним. Жодних заперечень не висловлював.

2.3.В судовому засіданні, судом також встановлено, що обвинувачений повністю розуміє, що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, та він має відповідні права передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК.

2.4.Обвинуваченому ОСОБА_3 також роз`яснені: наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК; характер обвинувачення; узгоджений вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

2.5.Суд під час підготовчого судового засідання переконався, що укладення угоди сторонами /підозрюваним та прокурором/ є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

2.6.Вирішуючи питання щодо відповідності угоди вимогам КПК, судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК відноситься до категорії кримінальних проступків. Обвинувачений під час досудового розслідування та під час підготовчого судового засідання повністю визнав свою вину у інкримінованому правопорушенні. Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні підтримали укладену угоду та просять суд її затвердити. Прокурор також просив затвердити угоду.

2.7.Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що прокурором та підозрюваним (обвинуваченим) дотримані вимоги ст. ст. 469, 471 КПК щодо підстав /та обставин/ для ініціювання та укладення угоди про визнання винуватості. Зміст угоди повністю відповідає вимогам ст. 471 КПК. Будь яких перешкод для укладення угоди, судом не встановлено.

2.8.Суд не досліджує докази по кримінальному провадженню, оскільки вирок ухвалюється в особливому порядку, передбаченому Главою 35 КПК /кримінальне провадження на підставі угод/.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
3.1.Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, а також стан здоров`я (наявність інвалідності ІІІ групи).

3.2.Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом під час судового розгляду не встановлено.

4.Мотиви призначення покарання.
4.1.При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

4.2.Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 на час вчинення кримінального проступку знаходився у віці 26 років, має загальну середню освіту. Своєї сім`ї не створив. Спільно проживає з батьками. Раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.

4.3.Таким чином бідність, відсутність належного виховання та освіти, у сукупності з не бажанням змінити ставлення до свого життя на думку суду привели обвинуваченого до скоєння кримінального правопорушення проти власності.

4.4.Разом з тим, суд вважає, що обставини встановлені під час судового розгляду свідчать, що ОСОБА_3 не схильний до системного вчинення правопорушень.

4.5.Враховуючи викладені обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин які обтяжують покарання, а також враховуючи угоду про визнання винуватості, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових кримінальних правопорушень, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статі, зв`язане з громадськими роботами.

4.6.Призначення вказаного покарання, буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам правопорушення, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання передбаченого ст. 50 КК, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

4.7.Підстав для відмови в угоді та призначення більш суворого покарання, суд не находить.

5.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.
5.1.Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне не обирати, оскільки призначає остаточне покарання обвинуваченому у вигляді громадських робіт. Окрім того, особистість обвинуваченого також свідчить про відсутність будь-якої необхідності у застосуванні будь-якого запобіжного заходу.

5.2.Жодних цивільно-правових вимог у вказаному кримінальному провадженні не має.

5.3.Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1.Затвердити угоду від 13.10.2020 року про визнання винуватості укладену між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 та обвинуваченим (підозрюваним) ОСОБА_3 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

1.2.Визнати ОСОБА_3 винним у скоєні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

1.3.Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

1.4.Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.

1.5.Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1)обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК угода не може бути укладена.

1.6.Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана, через суд який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

1.7.Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

1.8.Судом також роз`яснено обвинуваченому наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК.

С У Д Д Я: ОСОБА_1