Справа № 717/1006/20
ВИРОК
27.10.2020 року в залі суду смт Кельменці Чернівецької області Кельменецький районний суд Чернівецької області в cкладі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого згідно вироку Кельменецького районного суду Чернівецької області від 17 січня 2012 року за ч.2 ст. 289 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, та
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого в силу статті 89 КК України.
Сторони кримінального провадження:
прокурор: ОСОБА_5
потерпіла: ОСОБА_6
обвинувачені: ОСОБА_3
ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:
25 серпня 2020 року, біля 20 години, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за попередньою змовою, діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, із яблуневого саду в урочищі „За Галтою в с. Іванівці Кельменецького району Чернівецької області, який знаходиться у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , зірвали з дерев і таємно викрали 115 кілограмів яблук сорту „Чемпіон вартістю по 24 гривні 56 копійок за один кілограм, загальною вартістю 2824 гривні 40 копійок. З викраденими яблуками обвинувачені покинули місце вчинення злочину.
Таким чином, обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили злочин передбачений ч.2 ст. 185 КК України, оскільки в ході судового розгляду було встановлено, що вони скоїли таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину в скоєному визнав та дав суду показання про те, що біля 18 години 25 серпня 2020 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 сиділи в магазині „Любе в с. Іванівці Кельменецького району. ОСОБА_3 покликав ОСОБА_4 за магазин і запропонував вкрасти яблука із саду. ОСОБА_4 погодився. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_3 повернулися до ОСОБА_7 та ОСОБА_9 і запропонували їм нарвати яблук в саду батька ОСОБА_3 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 погодилися. На автомобілі „ВАЗ 2106, яким керував ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 поїхали на поле біля села. Зупинилися там, де побачили яблука. Після цього вони вчотирьох нарвали чотири мішки яблук і поїхали їх здати на приймальний пункт. Приймальний пункт був зачинений. Наступного дня ОСОБА_4 та ОСОБА_3 здали ці яблука на приймальний пункт за 360 гривень. Вага яблук склала 115 кілограмів. ОСОБА_4 знав, що вони їдуть красти яблука. Інші хлопці не знали, що вони крадуть яблука. Власником автомобіля є чоловік, який живе в с. Грубно. ОСОБА_3 згідний із ціною яблук зазначеною в обвинувальному акті.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєному визнав та дав суду показання про те, що 25 серпня 2020 року ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 сиділи в магазині „Любе в с. Іванівці. Коли закінчилися гроші, ОСОБА_3 покликав ОСОБА_4 вбік і запропонував нарвати яблук у чужому саду. ОСОБА_4 погодився. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_3 повернулися до ОСОБА_7 і ОСОБА_9 і запропонували їм нарвати яблук в саду ОСОБА_3 ОСОБА_7 і ОСОБА_8 погодилися. На автомобілі „ВАЗ, яким керував ОСОБА_3 , вони вчотирьох поїхали в сад і нарвали чотири мішки яблук. Після цього відвезли яблука на приймальний пункт в с. Іванівці, але там було зачинено. Наступного дня ОСОБА_4 та ОСОБА_3 здали яблука на приймальному пункті в с. Іванівці за 315 гривень. З ціною та вагою яблук яка зазначена в обвинувальному акті згідний.
Показання обвинувачених відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються. Сумнівів в достовірності та щирості показань обвинувачених немає, а тому судовий розгляд був обмежений допитом обвинувачених та дослідженням документів, які характеризують особи обвинувачених.
Вина обвинувачених у вчиненому стверджується їх показаннями.
При призначенні покарання суд згідно вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд на підставі ст. 66 КК України, визнає обставинами, що пом`якшують покарання щире каяття обвинувачених та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування обвинуваченими заподіяної шкоди.
Суд на підстав ст. 67 КК України визнає обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , наявність у його діях рецидиву злочинів.
Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання.
Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем проживання.
Суд також враховує вартість викраденого.
Враховуючи вказані вище обставини, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді арешту.
Враховуючи вказані вище обставини, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі.
Таке покарання є необхідним та буде достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення обвинуваченими нових злочинів.
Суд вважає, що речовий доказ, а саме автомобіль „ВАЗ 2106 номерний знак НОМЕР_1 , слід повернути ОСОБА_10 .
Конвенцією, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.
Зокрема, як убачається з матеріалів провадження, судом було встановлено, що автомобіль „ВАЗ 2106 номерний знак НОМЕР_1 , на праві власності зареєстрований за ОСОБА_10 , що підтверджується технічним паспортом автомобіля.
Також, прокурором в суді не було доведено, що ОСОБА_10 знав чи міг би знати про незаконне використання обвинуваченими автомобіля.
Згідно вимог ч. 5 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація не застосовується до грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у цій статті, які згідно із законом підлягають поверненню власнику (законному володільцю).
Суд встановив, що прокурором в суді не було доведено, що ОСОБА_10 знав чи міг би знати про незаконне використання автомобіля, що було б підставою для його конфіскації. В обвинувальному акті не міститься таких даних.
З урахуванням всіх вказаних вище обставин справи, з урахуванням обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щирого каяття та активного сприяння у розкритті злочину, та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання, а тому вважає, що його слід звільнити від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту його затримання в даному кримінальному провадженні після звернення даного вироку до виконання.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави по 245 гривень 18 копійок витрат на залучення експерта.
Речові докази по справі: „ВАЗ 2106 номерний знак НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_10 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Апеляційна скарга на вирок суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Кельменецький районний суд. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя: