Провадження № 1-кс/760/7029/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2020 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянув у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей за заявою про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування, -

В С Т А Н О В И В:

06.10.2020 до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей за заявою про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що ним 24.06.2020 року було подано до Територіального управління ДБР, розташованого у місті Хмельницький, заяву про кримінальне правопорушення, в порядку ст. 214 КПК України.

Вказує, що Територіальним управлінням ДБР, розташованому у місті Хмельницький, дану заяву було переадресовано до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві.
01.10.2020 року ОСОБА_3 було отримано лист за підписом начальника Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 в якому зазначено, що за результатом розгляду звернення ОСОБА_3 обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення не встановлено, підстави для внесення відповідних відомостей до ЄРДР відсутні.
Заявник вважає, що має місце бездіяльність уповноважених осіб Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення у строки, передбачені ч.1 ст. 214 КПК України.

Заявник у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, проте у скарзі останній просить слідчого суддю провести розгляд скарги за його відсутності.
Особа, бездіяльність якої оскаржується, у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялася належним чином, будь-яких пояснень чи заперечень станом на день розгляду скарги не подала. Її неявка згідно ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.
Слідчий суддя, врахувавши доводи заявника, викладені у скарзі, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

У поданій скарзі заявник вказує, що він 24.06.2020 року звернувся до Територіального управління ДБР, розташованого у місті Хмельницький, із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яку в подальшому було скеровано до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві.

До поданої скарги доказів на підтвердження звернення заявника до Територіального управління ДБР, розташованого у місті Хмельницький, із заявою про вчинення кримінального правопорушення не додано.

Листом за підписом начальника Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 21.09.2020 року № 4050/125/55/2020 заявника повідомлено, що за результатом розгляду звернення ОСОБА_3 обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення не встановлено, підстави для внесення відповідних відомостей до ЄРДР відсутні.
У п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

За змістом цієї норми, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, незалежно від того, чи відносяться розслідування фактів про повідомлені кримінальні правопорушення до територіальної юрисдикції або процесуальної компетенції органу, до якого надійшла заява чи повідомлення.

Закон не покладає на заявника обов`язок з достовірністю наводити у заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення усі елементи складу злочину, достатньо даних про об`єктивні ознаки злочину.

Згідно з п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до Територіального управління ДБР, розташованого у місті Хмельницький, що знаходиться за адресою: вул. Пилипчука, буд. 28, м. Хмельницький, 29001.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в своїх узагальненнях щодо практики розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, зазначав, що з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів, до яких звернулися із заявою, здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.
Аналізуючи вказані обставини, слідчий суддя вважає, що в даному випадку заявник ОСОБА_3 порушував перед Територіальним управлінням ДБР, розташованим у м. Хмельницький питання про вчинення кримінального правопорушення. Однак, службові особи Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, отримавши заяву про кримінальне правопорушення, протягом 24 годин направили таку заяву до іншого органу досудового розслідування для її подальшої реєстрації в ЄРДР.
На думку слідчого судді, такий підхід до вирішення порушеного перед Територіальним управлінням ДБР, розташованим у м. Хмельницькому процесуального питання щодо внесення відомостей до ЄРДР, не відповідає положенням ч. 7 ст. 214 КПК України, згідно з якою для дотримання правил підслідності передання наявних матеріалів провадження має здійснюватись прокурором після внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, а не до цього.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Судовий контроль, який здійснюється слідчими суддями при розгляді скарг на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, фактично передбачає необхідність забезпечення належного реагування на випадки ініціювання особою питань, пов`язаних з реалізацією завдань кримінального провадження як щодо захисту від кримінальних правопорушень, так і стосовно того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26.
Територіальна підсудність скарг, які подаються на підставі ст. 303 КПК України, нормами кримінального процесуального закону прямо не визначена.
Згідно ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.
За загальним правилом, яке визначене у ч. 2 ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається: 1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини; 2) у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.
Системний аналіз вказаних норм дозволяє прийти до висновку, що слідчий суддя місцевого суду розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, у межах територіальної юрисдикції, якого проводиться досудове розслідування.
Враховуючи, що ОСОБА_3 безпосередньо до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення не звертався, а подана ним скарга фактично стосується бездіяльності службових осіб саме Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, яке територіально розташований за адресою: вул. Пилипчука, буд. 28, м. Хмельницький, 29001, які відповідно до вимог ст. 214 КПК України були зобов`язані внести відомості до ЄРДР, та вже після внесення таких відомостей, з дотриманням правил підслідності, передати наявні матеріали до органу досудового розслідування, якому підслідні вчиненні злочини для проведення подальшого досудового розслідування.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що заявник ОСОБА_3 оскаржує бездіяльність органу досудового розслідування, який територіально знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Солом`янського районного суду м. Києва, тому подана заявником скарга не підлягає розгляду в Солом`янському районному суді м. Києва.
Таким чином, скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 214, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей за заявою про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1