Справа № 599/241/20
н.п.1-кп/599/29/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року Зборівський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 , її представника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Зборові в залі судових засідань Зборівського районного суду кримінальне провадження №0000244 від 17 жовтня 2019 року про обвинувачення:
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Яснище Бродівського району Львівської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; громадянин України; з вищою освітою; місце роботи: контролер ВАТ «Тернопільобленерго»; не депутат; розлучений; особа з інвалідністю III групи; раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

16 жовтня 2019 року, близько 02:00 год., у обвинуваченого ОСОБА_6 , за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, виник конфлікт з потерпілою ОСОБА_4 в ході якого ОСОБА_8 , спричинив їй тілесні ушкодження, а саме наніс ОСОБА_9 3 удари в область голови, зокрема, очі, ніс, ліву скроневу ділянку та праве вухо, а також 3 удари в праве плече. Внаслідок умисних дій, спрямованих на спричинення шкоди здоров`ю потерпілої, ОСОБА_8 умисно заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у виді синців на повіках обох очей, садно правої вушної раковини, садно лівої скроневої ділянки, два садна носа та синці на правому плечі - два по зовнішній та один по попередньо-внутрішній поверхнях верхньої третини, один по задньо-зовнішній поверхні нижньої третини, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_8 вини не визнав, надав показання, згідно яких конфлікти та скандали за місцем спільного проживання вчиняє його колишня дружина ОСОБА_4 , з якою вони прожили у шлюбі близько 20-ти років, вели спільне господарство. В даний час між ними існують тривалі неприязні відносини. ОСОБА_4 спричиняє щодо нього психологічне та фізичне насильство, наносила йому тілесні ушкодження забійні травми, синці, подряпини, вибиті передні зуби. Однак, в медичні заклади та правоохоронні органи він не звертався з етичних міркувань. 16 жовтня 2019 року ОСОБА_10 в черговий раз вчинила в дома скандал, не контролюючи себе нанесла йому близько 20-ти потужних ударів в область голови, від яких він прикривався обома руками. В пориві цього силового натиску, ОСОБА_4 хаотично натикалася на вистевлені ним лікті, здається в ділянки голови та плечей, внаслідок чого, мабуть і отримала тілесні ушкодження. Вказані події відбувалися без жодних свідків. Обвинувачений стведжує, що не мав жодного умислу нанести ОСОБА_4 будь які тілесні ушкодження. В свою чергу 21 березня 2020 р. та 30 травня 2020 р. він звернувся в органи поліції з приводу нанесення ОСОБА_4 йому легких тілесних ушкоджень і кримінальні проведження, де він є потерпілим перебувають у стані досудового розслідування. Причиною таких взаємовідносин і поведінки ОСОБА_4 є її намагання виселити його з квартири, де він проживає і має законне право проживати.

Однак, вина обвинуваченого доводиться наступними доказами:

показаннями потерпілої ОСОБА_4 , згідно яких з обвинуваченим вони розлучені, але проживають в одній квартирі. В ніч з 15 на 16 жовтня 2019 року вона чула, що обвинувачений прийшов додому. Близько 2 год. вона прокинулася, вийшла з кімнати. ОСОБА_11 безпричинно розпочав конфлікт і скандал, обзивав та ображав її словесно, а потім почав бити. Наносив численні удари по голові, в обличчя, останній удар спричинив в ніс, від чого пішла кров. Після цього він припинив побиття;

показаннями неповнолітнього ОСОБА_11 - сина потерпілої та обвинуваченого, згідно яких в ніч з 15 на 16 жовтня 2019 року він прокинувся від шуму, зрозумів, що між батьками відбувається сварка. Він не бачив як батько бив маму, так як не виходив з кімнати, але чув, що після скандалу мама плакала, а наступного дня бачив у неї на обличчі синці;

показаннями ОСОБА_12 - дочки потерпілої та обвинуваченого, згідно яких в час конфлікту її вдома не була, вона перебувала на навчанні, однак наступного дня вона спілкувалася з мамою по відеозв`язку за допомогою програми Viber, бачила у неї на обличчі синці, в також мама надіслала їй фотографії зі слідами побиття;

показаннями свідка ОСОБА_13 співробітниці потерпілої, згідно яких увечері 15 жовтня вони разом закінчили роботу, будь яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 не було. Наступного дня вранці 16 жовтня 2019 року ОСОБА_4 зателефонувала їй, просила принести їй додому робочий ноутбук, сказала, що не може вийти на роботу. Вона виконала прохання та коли прийшло додому до ОСОБА_4 , то побачила її зі слідами побиття. Потерпіла пояснила, що її побив чоловік.
висновком судово медичної експертизи №1033 від 31 жовтня 2019 року, згідно якого у потерпілої ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у виді синців на повіках обох очей, садно правої вушної раковини, садно лівої скроневої ділянки, два садна носа та синці на правому плечі - два по зовнішній та один по попередньо-внутрішній поверхнях верхньої третини, один по задньо-зовнішній поверхні нижньої третини, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень. Утворення даних тілесних ушкоджень за обставин, повідомлених потерпілою при судово медичній експертизі не виключається;
протоколом огляду мобільного телефону потерпілої від 13 грудня 2019 р., під час якого з пам`яті телефону вилучено фотографії ОСОБА_4 , зроблені нею 16 17 жовтня 2019 р. з видимими тілесними ушкодженнями на обличчі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена.

Встановлено, що напередодні події у потерпілої не було будь яких тілесних ушкоджень і відсутні будь які сумніви, що за встановлених обставин справи, враховуючи характер зазначених у висновку експерта тілесних ушкоджень, потерпілій їх могла завдати інша особа, ніж обвинувачений, або ж потерпіла заподіяла їх собі самостійно.

Дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне спричинення потерпілій легких тілесних ушкоджень.

При призначенні виду покарання, суд у відповідності до вимог ст.ст.50,65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Суд враховує особу ОСОБА_6 , який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, однак за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є особою з інвалідністю, має на утриманні неповнолітнього сина.

За таких обставин та враховуючи думку прокурора та потерпілої суд вважає, що ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді обмеження штрафу.

В порядку ст.ст.61,128 КПК України потерпіла ОСОБА_4 заявила цивільний позов до відповідача ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди. Просить стягнути з відповідача 20000 грн. моральної (немайнової) шкоди.

Відповідач ОСОБА_6 позову не визнав.
Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, необхідно встановити за яких обставин і якими діями потерпілому завдано моральних страждань, чим підтверджується цей факт, яким є ступінь вини відповідача, яких саме моральних страждань зазнав потерпілий, в якій сумі він оцінює свої втрати та з чого при цьому виходить та належно обгрунтувати свої вимоги.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Зі змісту ст. 1167 ЦК України вбачається, що моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Суд приходить до висновку, що заявлена у 20000 грн. сума моральної шкоди позивачем та її представником достатнього не доведена. Однак, суд погоджується з доводами цивільного позивача та представника про те, що дії відповідача спричинили позивачу моральну шкоду, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з нанесенням їй тілесних ушкоджень, перенесеним стресом та страхом, приниженням її гідності.

Враховуючи доведеність вини відповідача цивільний позов про стягнення з відповідача моральної (немайнової) шкоди слід задовольнити частково. Суму моральних втрат потерпілої ОСОБА_4 суд оцінює у 5 000 грн. За таких обставин цивільний позов слід задовольнити частково.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374-375 КПК України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Цивільний позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_4 5000 грн. заподіяної моральної шкоди.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо вирок не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржено до Тернопільського апеляційного суду через Зборівський районний суд на протязі 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілій.

Суддя Зборівського

районного суду ОСОБА_1