Провадження № 11-кп/4820/617/20
Категорія: ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001706 від 02 травня 2020 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 липня 2020 року,
в с т а н о в и л а :
Цим вироком
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка, Донецької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працює, раніше судимого:
-28.10.2003 року Радянським районним судом м. Макіївки Донецької області за ст.ст. 297, 185 ч.3, 70, 75,76 КК України на 3 роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, постановою того ж суду від 11.05.2004 року звільнення від відбування покарання скасовано, постановою Волновахського районного суду Донецької області від 28.02.2008 року звільнений на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на невідбутий термін 10 місяців 27 днів;
-- 21.01.2014 року Єнакієвським міським судом Донецької області за ст.185 ч.3, 289 ч.2, 304 ч.1, 70 КК України на 5 років позбавлення волі;
-- 27.04.2016 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст.185 ч.3, 304 ч.1, 70 ч.1, 71 КК України на 6 років позбавлення волі, ухвалою Селідовського міського суду Донецької області від 31.01.2020 року звільненого від відбування покарання на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 18 днів,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю злочинів призначено шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за попереднім вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27.04.2016 року та остаточно призначено у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк призначеного покарання термін його попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового провадження, з моменту затримання, тобто 01.05.2020 року до дня набрання вироком законної сили.
Судом вирішено питання про судові витрати та речові докази.
За вироком суду, 01 травня 2020 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, з метою вчинення крадіжки чужого майна, через незачинене вікно проник на балкон квартири АДРЕСА_2 та належить потерпілому ОСОБА_9 . Звідки, діючи повторно, обвинувачений намагався таємно викрасти належний потерпілому велосипед «Extreme», чорного кольору із написом «Shock» на вилці, вартістю 2466 грн. 66 коп. Однак, вчинити усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця ОСОБА_7 не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки під час вилучення вищевказаного велосипеда з приміщення балкону через вікно, обвинувачений був виявлений та затриманий на місці пригоди потерпілим ОСОБА_9 .
Вказаними протиправними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просив переглянути вирок Хмельницького міськрайонного суду від 22 липня 2020 року.
Уважав, що обране судом першої інстанції йому покарання є суворим.
Просив пом`якшити призначене покарання врахувавши обставини його життя та стан здоров`я.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з узагальненим викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів; прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти апеляційної скарги; потерпілого ОСОБА_9 , який заперечив проти апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає задоволенню.

Згідно вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Згідно усталеної судової практики, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що вказані вимоги закону місцевим судом було дотримано.

Переглядаючи вирок в частині призначення покарання, колегія суддів приходить до висновку, що призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Місцевим судом було взято до уваги, що обвинувачений, будучи судимим, скоїв умисний, тяжкий корисливий злочин. Такий злочин ОСОБА_7 вчинив через нетривалий час після звільнення з місць позбавлення волі та під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, що на думку суду свідчить про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення за що він підлягає покаранню, пов`язаному з ізоляцією від суспільства.
Водночас судом ураховано, що ОСОБА_7 у вчиненні злочину щиро розкаявся, сприяв органам досудового розслідування у розкритті злочину. Також ураховано низький рівень соціальної адаптації та складні життєві обставини обвинуваченого, обумовлені відсутністю близьких родичів, постійного місця проживання, скрутне матеріальне становище через втрату роботи у зв`язку з епідемією в країні. Відповідно до довідок лікарів обвинувачений ОСОБА_7 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Як обставину, що обтяжуює покарання обвинуваченого, суд визнав рецидив злочинів.
Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнав його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, складні життєві обставини.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено місцевим судом з дотриманням вимог закону, воно відповідає принципам справедливості, необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України.

При цьому враховано вартість викраденого майна та відсутність будь-яких матеріальних чи моральних претензій з боку потерпілого.

Колегія суддів уважає, що вирок ухвалений відповідно до вимог ст.ст.373, 374 КПК України і підстав для скасування чи зміни вироку місцевого суду колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 липня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому її копії.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4