УХВАЛА

Іменем України

17 грудня 2020 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 5 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що заявлене в межах кримінального провадження № 0000070 від 09 січня 2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Слов`янськ Донецької області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження № 0000070 від 09 січня 2010 року відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
До обвинуваченої ОСОБА_4 застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою до 19 грудня 2020 року включно.
Прокурором ОСОБА_3 в судовому засіданні було заявлене клопотання про продовження дії запобіжного заходу, обраному у відношенні обвинуваченої ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, на підставі того, що ризики, відповідно до яких було обрано цей запобіжний захід, на даний момент не зникли.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, наполягав, що ОСОБА_4 вже тривалий час знаходиться під вартою. Вважав, що прокурором не доведено наявність нових ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Звернув увагу суду на те, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, у неї на вихованні та утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей і вона є одинокою матір`ю. Крім того, ОСОБА_4 має низку хронічних захворювань, які з перебігом часу та в умовах тримання під вартою мають прояви загострення та впливають на суттєве погіршення стану здоров`я. Доказів про те, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду стороною обвинувачення не надано. Наполягає на тому, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам. Але, на думку сторони захисту, прокурором в судовому засіданні ці вимоги Закону виконані не були. Послався на практику застосування Європейським судом з прав людини пункту 3 статті 5 Конвенції, згідно якої після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою (справа «Єлоєв проти України»). Просив суд в задоволенні клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити, змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_7 вважав, що прокурором не доведено наявність нових ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наполягав на необхідності зміни обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу на домашній арешт.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила змінити їй запобіжний захід на домашній арешт, підтримала позицію адвокатів.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні в судовому засіданні заперечувала проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного у відношенні ОСОБА_4 . Підтримала позицію адвокатів.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З кримінального провадження слідує, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, яке передбачає покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Приймаючи до уваги тяжкість покарання, яке може загрожувати обвинуваченій у разі визнання її винною, суд набуває висновку, що остання може переховуватись від суду, щоб уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення або вчинити новий злочин.
Враховуючи, що свідки по справі не були допитані у судовому засіданні, є обґрунтованими ризики, що обвинувачена може впливати на останніх.
Таким чином, суд приходить до висновку, що ризики, відповідно до яких обирався обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не відпали та для їх запобігання необхідно застосувати саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, в зв`язку з чим, суд вважає, що міра запобіжного заходу ОСОБА_4 обрана відповідно до діючого законодавства.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про доцільність продовження обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

У разі застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, у тому числі, у вигляді цілодобового домашнього арешту, як на цьому наполягала сторона захисту, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-2, 7-29, 199, 217, 314-317, 334, 369-372 КПК України, Рішенням Конституційного суду України № 4-р/2019 від 13.06.2019 року, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченій у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 14 лютого 2020 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду, обвинуваченою протягом семи днів з дня отримання копії ухвали, а іншими учасниками судового розгляду в той же строк з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 18.12.2020 року об 08-10 год.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1