Справа № 184/2136/20
Номер провадження 1-кп/184/255/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та виклику учасників кримінального провадження №0000102 від 25.08.2020 року відносно обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, освіта середньої спеціальна, не працює, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.08.2020 року приблизно о 13 годині в м. Покров Дніпропетровської області ОСОБА_3 перебував у квартирі АДРЕСА_2 , де проживає разом з рідною бабусею ОСОБА_4 .. В цей же день та час, перебуваючи там же, у ОСОБА_3 виник злочинний намір, направлений на таємне заволодіння грошових коштів, які знаходяться на рахунку банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та належать потерпілій ОСОБА_4 .. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення грошових коштів, належних потерпілій ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в той же ж день та час, знаходячись там же, під вигаданим приводом попросив у своєї бабусі ОСОБА_4 її мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка. Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 зателефонував з мобільного телефону ОСОБА_4 на єдиний номер АТ КБ «ПриватБанк» 3700 та за допомогою ІVR-меню, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно викрав, шляхом здійснення переказу грошових коштів з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 на свою банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 гроші в сумі 305 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 22.08.2020 року о 14 годині 10 хвилин ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного наміру, діючи з єдиним умислом, спрямованим на заволодіння грошовими коштами з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належать ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою - АДРЕСА_1 під вигаданим приводом знову попросив у своєї бабусі ОСОБА_4 її мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка. Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 зателефонував з мобільного телефону ОСОБА_4 на єдиний номер АТ КБ «ПриватБанк» 3700 та за допомогою ІVR-меню, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно викрав, шляхом здійснення переказу грошових коштів з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , на свою банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 гроші в сумі 612 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 22.08.2020 року о 17 годині 20 хвилин ОСОБА_3 з метою реалізації свого злочинного наміру, діючи з єдиним умислом спрямованим на заволодіння грошовими коштами з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належать ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою - АДРЕСА_1 під вигаданим приводом попросив у своєї бабусі ОСОБА_4 її мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка, продовжуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 зателефонував з мобільного телефону ОСОБА_4 на єдиний номер АТ КБ «ПриватБанк» 3700 та за допомогою ІVR-меню, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно викрав, шляхом здійснення переказу грошових коштів з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , на свою банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 гроші в сумі 1002 гривні.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 23.08.2020 року о 02 годині 38 хвилин ОСОБА_3 з метою реалізації свого злочинного наміру, діючи з єдиним умислом спрямованим на заволодіння грошовими коштами з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належать ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою - АДРЕСА_1 , скориставшись тим, що ОСОБА_4 спить, взяв без дозволу її мобільний телефон та зателефонував з мобільного телефону ОСОБА_4 на єдиний номер АТ КБ «ПриватБанк» 3700 та за допомогою ІVR-меню, діючи умисно, таємно, корисливий спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно викрав, шляхом здійснення переказу грошових коштів з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , на свою банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 гроші в сумі 102 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 23.08.2020 року о 02 годині 50 хвилин ОСОБА_3 з метою реалізації свого злочинного наміру, діючи з єдиним умислом спрямованим на заволодіння грошовими коштами з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належать ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою - АДРЕСА_1 , скориставшись тим, що ОСОБА_4 спить, взяв без дозволу її мобільний телефон та зателефонував з мобільного телефону ОСОБА_4 на єдиний номер АТ КБ «ПриватБанк» - 3700 та за допомогою ІVR-меню, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно викрав, шляхом здійснення переказу грошових коштів з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 на свою банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 гроші в сумі 922 гривні. Після чого, ОСОБА_3 , викраденими з вказаної банківської карти грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим довів свій злочинний умисел до кінця.

Обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню надійшов до суду із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку відповідно до положень ст. 302 КПК України, оскільки ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, відповідно за правилами, передбаченими ст.ст. 381-382 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі та не оспорює їх.
Також, у вказаній заяві зазначив, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, приймаючи до уваги заяву останнього, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд на підставі положення п.п 6 п. 4 р. II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, доходить висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Окрім беззаперечного визнання у повному обсязі ОСОБА_3 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, його винуватість підтверджується відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України обставинами, встановленими органом досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме:
? витягом з ЄРДР по кримінальному провадженню №0000102 від 25.08.2020 року, згідно якого 24.08.2020 року за адресою АДРЕСА_1 невстановлена особа таємно заволоділа грошовими коштами у розмірі 3150 грн., які належать ОСОБА_4 ;
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.08.2020 року, згідно якого 24.08.2020 року ОСОБА_3 зняв з банківської картки ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 3150грн. без її дозволу;
-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_4 від 25.08.2020 року, згідно якого остання повідомила, що її онук ОСОБА_3 , який проживає разом з нею, приблизно два місяці тому переводив з її телефону гроші собі на карту і знімав з банкомату зі своєї карти. Він зняв усю її пенсію, а також зняв з кредитної карти всі гроші. Також він 22.08.2020р. та 23.08.2020р. зняв гроші, таким чином, у неї знято з кредитки 8000грн.;
-протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_4 від 10.09.2020 року, згідно якого остання повідомила, що її онук ОСОБА_3 приблизно два місяці назад скоїв перевід грошових коштів, які належать їй з її мобільного телефону, а саме з додатку Приват 24 на свою карту, після чого розпорядився грошима на свій розсуд. Куди саме він їх витратив, їй невідомо. Він зняв всю суму, це була її пенсія та деякі накопичені гроші на карті, загальна сума зняття складає близько 3000грн.;
-випискою по карті № НОМЕР_1 за період з 21.08.2020р. по 01.09.2020р. було знято гроші в сумі 3153,52грн.

? протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 25.11.2020 року, згідно якого останній повідомив, що він мешкає по АДРЕСА_1 разом зі своєю бабусею ОСОБА_4 22.08.2020 року приблизно о 13 годині він взяв у своєї бабусі мобільний телефон під приводом зателефонувати, після чого з її номеру зателефонував до «Приватбанку» на номер 3700 та здійснив через ІVR-меню переказ коштів з її карти на свою банківську карту № НОМЕР_2 в сумі 305 гривень, так як йому терміново потрібні були кошти. Своїй бабусі про дану операцію нічого не казав і дозволу на переказ коштів вона йому не давала. Після чого він відразу пішов до банкомату та зняв зі своєї карти гроші в сумі 305 гривень. В цей же день він повернувся додому і знову попросив у бабусі її мобільний телефон, після чого о 14 годині 10 хвилин з її номеру зателефонував до «Приватбанку» на номер НОМЕР_3 та здійснив через ІVR-меню переказ коштів з її карти на свою банківську карту № НОМЕР_2 в сумі 612 гривень, так як йому терміново були потрібні кошти. Своїй бабусі про дану операцію він нічого не казав і дозволу на переказ коштів вона йому не давала. Після чого він відразу пішов до банкомату та зняв зі своєї карти гроші в сумі 612 гривень. В цей же день він повернувся додому і знову попросив у бабусі її мобільний телефон, після чого о 17 годині 20 хвилин з її номеру зателефонував до «Приватбанку» на номер НОМЕР_3 та здійснив через ІVR-меню переказ коштів з її карти на свою банківську карту № НОМЕР_2 в сумі 1002 гривень, так як йому терміново були потрібні кошти. Своїй бабусі про дану операцію нічого не казав і дозволу на переказ коштів вона йому не давала. Після чого він відразу пішов до банкомату та зняв зі своєї карти гроші в сумі 1002 гривень. 23.08.2020 року, знаходячись вдома, взяв у бабусі її мобільний телефон в той час, коли вона спала, після чого о 02 годині 38 хвилин з її номеру зателефонував до «Приватбанку» на номер НОМЕР_3 та здійснив через ІVR-меню переказ коштів з її карти на свою банківську карту № НОМЕР_2 в сумі 102 гривень, так як йому терміново були потрібні кошти. Своїй бабусі про дану операцію нічого не казав і дозволу на переказ коштів вона йому не давала. Після чого в цей же день о 02 годині 50 хвилин з бабусиного телефону зателефонував до «Приватбанку» на номер 3700 та здійснив через ІVR-меню переказ коштів з її карти на свою банківську карту № НОМЕР_2 в сумі 922 гривень, так як йому терміново були потрібні кошти. Своїй бабусі про дану операцію нічого не казав і дозволу на переказ коштів вона йому не давала. Після чого вночі відразу після того, як кошти були зараховані на його банківську карту, пішов до банкомату та зняв зі своєї карти гроші в сумі 1002 гривень.

Таким чином, суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали досудового розслідування, вважає що винуватість ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) ? доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст.66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком; наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.
Враховуючи вищевикладене, керуючись принципом гуманізму та індивідуалізації покарання, враховуючи відсутність в обвинуваченої постійного місця роботи та інших джерел доходу, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, що буде реальним для виконання та необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.
Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальних витрат по справі немає.

Речових доказів по справі немає.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування по кримінальному провадженню запобіжний захід не обирався. Підстав для його обрання та застосування суд не вбачає.
Керуючись ст.ст.368, 370, 371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальних витрат по справі немає.

Речових доказів по справі немає.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.
У відповідності до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1