Справа № 442/6725/20
Провадження № 1-кп/442/426/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене 17.04.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №001103 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобича Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , не військовозобов`язаного, позапартійного, раніше не судимого; обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України;

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 17.07.2020 близько 05.30 год, знаходячись на вул. Площа Ринок в м. Дрогобичі Львівської області, навпроти Церкви Успіня Пресвятої Богородиці, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення з корисливих мотивів із застосуванням до ОСОБА_6 фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме нанісши їй один удар кулаком по голові ззаду внаслідок якого потерпіла впала на землю, відкрито заволодів її шкіряним гаманцем з вмістом грошових коштів у сумі 700 гривень, який знаходився у лівій кишені її куртки.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за частиною 2 статті 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

16 жовтня 2020 року між прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_7 якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України, у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо всіх істотних для вказаного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за частиною 2 статті 186 КК України.

ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторони угоди домовились щодо призначення останньому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявності обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; за відсутності обставин, які обтяжують покарання; сторони досягли згоди, що ОСОБА_3 має понести покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила кримінального процесуального та кримінального кодексів України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в ній покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 теж просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджене у ній покарання. При цьому, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди. Обвинувачений ствердив, що він цілком розуміє суть обвинувачення, своє право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Також пояснив, що вказану угоду укладено ним добровільно.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 не заперечила щодо затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та її підзахисним ОСОБА_3 , оскільки відсутні будь-які застереження щодо нерозуміння обвинуваченим умов чи наслідків укладання такої.

Вислухавши думку учасників підготовчого судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у якому беруть участь потерпілий або потерпілі, допускається у випадку надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Потерпілою ОСОБА_6 надано письмову згоду щодо укладення угоди про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором.

Отже, судом встановлено, що прокурор та обвинувачений добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та закону. Підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Суд, шляхом проведення опитування сторін судового провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, що виразилось у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаного із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а тому його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України.

Зважаючи на викладені вище обставини, враховуючи особу винного, суд вважає, що покарання, яке пропонується в угоді, є таким, що визначене у межах санкції ч.2 ст.186 КК України та відповідає вимогам кримінального процесуального та кримінального кодексів України.

Відтак суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим, слід затвердити та призначити узгоджений сторонами вид та розмір покарання обвинуваченому.

Судом роз`яснено ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Затвердити угоду від 16 жовтня 2020 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1