н/п 1-кп/953/318/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі суду:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6
представника потерпілої адвоката ОСОБА_7
представника цивільного відповідача адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000172 від 12.02.2020 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, працюючого водієм автотранспортних засобів 2 класу цеху № 27 ДНВП «Об*єднання Комунар», одруженого, не судимого, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває кримінальна справа відносно ОСОБА_4 , з кваліфікацією за ч.1 ст. 286 КК України.
12.02.2020 близько 12:20 год. водій автотранспортних засобів 2 класу цеху 27 ДНВП «Об`єднання Комунар» ОСОБА_4 , керуючи технічно справним транспортним засобом, типу вантажний самоскид, марки «ЗИЛ», моделі «433362», державний номер НОМЕР_1 , який обладнаний відвалом, та виконуючи роботи з очищення від снігу доріг і площадок ДНВП «Об`єднання Комунар» за адресою: м. Харків, вул. Рудика 8, під`їхав передньою частиною транспортного засобу до бардюрного каменю проїжджої частини біля корпусу № 5. Після чого, ОСОБА_4 , знаходячись у зазначеному місці та часі, керуючи вказаним транспортним засобом, не врахувавши дорожню обстановку, не впевнившись в безпеці руху, діючи у порушення п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року (зі змінами) відновив рух заднім ходом вантажного самоскиду та допустив наїзд його задніми колесами на диспетчера цеху 6 ДНВП «Об`єднання Комунар» ОСОБА_6 , яка підсковзнувшись, впала на проїжджу частину та перебувала в положенні лежачі.
В результаті даної дорожньо-транспортної події ОСОБА_6 отримала згідно висновку судово-медичної експертизи № 12-14/160-А/20 від 20 лютого 2020 року тілесні ушкодження у виді: закритої тупої травми лівої нижньої кінцівки у вигляді закритого перелому обох кісточок лівої гомілки та внутрішньо-суглобового перелому заднього краю дистального епіфіза великогомілкової кістки із зміщенням кісткових уламків та вивихом стопи, а також синців на обох гомілках. Синці на обох гомілках викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою належать до категорії легких тілесних ушкоджень, відповідно до п. 2.3.2. "б", п. 2.3.5. «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.
Закрита тупа травма лівої нижньої кінцівки у вигляді закритого перелому обох кісточок лівої гомілки та внутрішньо-суглобового перелому заднього краю дистального епіфіза великогомілкової кістки із зміщенням кісткових уламків та вивихом стопи спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня) і за цією ознакою відповідно до п. 2.2.1. «а, б, в», п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., належить до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Порушення ОСОБА_4 вказаних п.п. 10.1,10.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року (зі змінами), знаходяться в причинному зв`язку з подією ДТП та виразилися в тому, що він не врахував дорожню обстановку, не переконався в безпеці руху транспортного засобу заднім ходом та зміною напрямку руху, що призвело до наїзду на ОСОБА_6 , в результаті чого настали вищевказані наслідки.
Таким чином, ОСОБА_4 порушив правила безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні за ч.1 ст. 286 КК України визнав повністю, суду пояснив, що справді за обставин, встановлених судом та наведених вище вчинив указане кримінальне правопорушення, у судовому засідання щиро розкаявся у вчиненому. Також, пояснював, що він особисто приходив в лікарню до потерпілої, приносив їй їжу, купив ліки, шкодує про вчинене та вибачається перед потерпілою.
27.11.2020 року до суду надійшло клопотання генерального директора ДНВП «Об`єднання Комунар» про передачу на поруки трудовому коллективу працівника ОСОБА_4 , до клопотання надано протокол № 3 зборів трудового колективу ДНВП «Об*єднання Комунар», на якому було присутньо 799 осіб та вирішено взяти ОСОБА_4 на поруки трудового колективу та звернутись до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням про передасу на поруки; подано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичниї осіб-підприємців та громадських формувань; статут ДНВП «Об`єднання Комунар».
В судовому засіданні 16.01.2021 року обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду клопотання про передачу його на поруки трудовому колективу ДНВП «Об`єднання Комунар» та звільнення від відповідальності, де він працює 30 років безперервно, повідомив, що розуміє наслідки подання такої заяви і ті обставини, що це не є нереабілітуючої підставою звільнення від відповідальності.
Адвокат обвинуваченого підтримав позицію свого підзахисного, зазначаючи, що є всі підстави для задоволення клопотань про передачу на поруки обвинуваченого та звільнення від відповідальності, просив передати ОСОБА_4 на поруки, також до суду надав довідку про те, що станом на теперішній час ОСОБА_4 працює в ДНВП «Об`єднання Комунар».
Судом роз`яснені обвинуваченому правові наслідки закриття провадження із нереабілітуючих підстав, який у судовому засіданні щиро розкаявся у вчиненому, надав згоду на закриття провадження у зв`язку з передачею його на поруки.
Представник ДНВП «Об`єднання Комунар» в судовому засіданні підтримав своє клопотання та просив передати ОСОБА_4 на поруки трудовому колективу, зазначивши, що наслідки передачі зрозумілі.
Прокурор зазначив, що є всі юридичні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу.
Потерпіла та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання та передачі обвинуваченого на поруки трудовому колективу та звільнреня його від відповідальності, зазначаючи, що клопотання необґрунтоване, кримінальна справа повинна бути порушена за ч.2 ст. 271 КК України, і обвинувачений не визнає позовні вимоги в частині відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 20000 грн.
Статтею 285 КПК України передбачено звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв*язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Як роз`яснено у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особу можна звільнити від кримінальної відповідальності з передачею на поруки за умови, що вона вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості. Підставою такого звільнення є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку.
Суд при вирішенні питання по суті враховує, що обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкриміновано за ч.1 ст. 286 КК України визнав, щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, вчинив нетяжкий злочин.
Також, судом враховано, що обвинувачений повністю та безумовно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, попросив вибачення у потерпілої, висловлює жаль з приводу вчиненого, за його поясненнями приходив до потерпілої в лікарню, приносив їжу та ліки, що фактич но не оспрюється і потерпілою.
Судом враховані ті обставини, що позовні вимоги потерпілої про відшкодування моральної шкоди пред*явлені лише до ДВНП «Комунар», а з ОСОБА_4 просить потерпіла стягнути понесені судові витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 20000 грн., на що обвинувачений заперечує, посилаючись на безпідставність і недоведеність розміру витрат на адвоката у позовній заяві.
Таким чином, враховуючи надані суду відомості про визнання своєї провини обвинуваченим у скоєному, часткове відшкодування потерпілій ліків та харчування у лікарні, вибачення за скоєне перед потерпілою суд розцінює як щире каяття, та зазначає, що лише не визнання вимог про стягнення з обвинуваченого витрат на адвоката не може розцінюватись як обставина, яка перешкоджає передачі на поруки та може розцінюватись як не щире каяття.
Обвинувачений ОСОБА_4 характеризується виключно позитивно, працює протягом тривалого часу на ДНВП «Об`єднання Комунар», має родину, повнолітніх дітей, та не представлені суду і відомості про порушення раніше обвинуваченим Правил дорожнього руху та притягнення його до відповідальності.
Судом встановлено, що 27 жовтня 2020 року на загальних зборах трудового колективу ДНВП «Об`єднання Комунар», із урахуванням позитивних характеристик обвинуваченого, було одноголосно постановлено звернутися із клопотанням про передачу ОСОБА_4 на поруки трудового колективу.
Усі вказані обставини, які надані та встановлені судом, безумовно позитивно впливають на можливість перевиховання ОСОБА_4 під час перебування у колективі раніше зазначеного державного підприємства, та вжиті заходи, вказані у клопотанні, із врахуванням позитивної суспільної діяльності обвинуваченого, будуть ефективними для його виправлення. У разі не виконання або ухилення ОСОБА_4 від заходів виховного характеру, трудовий колектив відповідно до ч.1 ст.289 КПК України протягом року з дня передачі ОСОБА_4 на поруки колективу, зможе прийняти рішення про відмову від поручительства та направити рішення до суду для притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, що також вказує на можливість впливу на обвинуваченого.
Таким чином, встановлено усі умови та підстави, визначені ст.47 КК України, для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України.
З урахуванням викладеного, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки трудовому колективу ДНВП «Об`єднання Комунар», за умови, що він протягом року з дня передачі на поруки виправдає довіру колективу, не буде ухилятися від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Посилання представника потерпілої на необхідність кваліфікації кримінальної справи за ч.1 ст. 271 КК України не впливає на вирішення питання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 286 КК України, який є предметом розгляду в суді. Інші заперечення та доводи щодо незгоди з клопотанням, які висловлені письмово також не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та суд вважає їх необґрунтованими.
Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Оскільки у даному випадку суд закриває провадження у справі ухвалою та не ухвалює рішення, визначені ч.1 ст.129 КПК України, зважаючи на встановлені обставини провадження, суд вважає, що цивільний позов потерпілої до ДНВП «Об*єднання Комунар» про стягнення моральної шкоди, до ОСОБА_4 про стягнення понесених витрат на оплату послуг адвоката підлягає залишенню без розгляду. При вирішеня даного питання суд враховує, що питання витрат на правову допомогу зазначено представником у цивільному позові та не підлягає розгляду в даному кримінальному провадженні, залишаючи позов без розгляду.
Відповідно до ст. 100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів. Процесуальні витрати, пов*язані з розглядом кримінальної справи та проведенням експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання про скасування арешту на майно, яке належить обвинуваченому.
Керуючись ст. ст. 284, 285 КПК України, ст. 47 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та клопотання ДНВП «Об*єднання Комунар» - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з передачею на поруки трудовому колективу ДНВП «Об*єднання Комунар» за умови, що він протягом року з моменту набрання ухвалою суду законної сили виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадський порядок.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі порушення умов передачі на поруки (ухилення від заходів виховного характеру, порушення громадського порядку) протягом 1 року з моменту набрання ухвалою про закриття кримінального провадження законної сили, він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинений злочин за ч.1 ст. 286 КК України.
Повідомити колектив ДНВП «Об*єднання Комунар» про передачу їм ОСОБА_4 на поруки, направивши копію ухвали для виконання.
Роз`яснити колективу ДНВП «Об*єднання Комунар», що відповідно до ч.1 ст.289 КПК України, якщо протягом року з дня передачі ОСОБА_4 на поруки колективу, він не виправдає довіру колективу, ухилятиметься від заходів виховного характеру та порушуватиме громадський порядок, загальні збори колективу можуть прийняти рішення про відмову від поручительства за взяту ними на поруки особу. Відповідне рішення направляється до суду, який прийняв рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди - залишити без розгляду.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави понесені витрати по оплаті судових експертиз у розмірі 12018,02 грн.
Речовий доказ: автомобіль марки «ЗИЛ», моделі «433362», державний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання до ДНВП «Об*єднання Комунар» залишити у його власності та ропорядженні.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2020 року на автомобіль марки «ЗИЛ», моделі «433362», державний номер НОМЕР_1 .
Речовий доказ: 6 рентген знімків ОСОБА_6 , передані на відповідальне зберігання представникові потерпілої - адвокату ОСОБА_7 залишити у ропорядженні потерпілої ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя -