Дата документу 13.10.2020 Справа № 335/5534/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/5534/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/1452/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працює, одружений, має на утримання трьох малолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.200 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 .

Прокурор Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 липня 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001134 від 28 квітня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.200 КК України, повернуто прокурору для виконання вимог глави 25 КПК України.

Своє рішення суд мотивував тим, що 01 липня 2020 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, з 01 липня 2020 року віднесене до кримінальних проступків та обвинувальний акт в такому кримінальному провадженні має бути поданий прокурором до суду з урахуванням вимог глави 25 КПК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.200 КК України, не відноситься до кримінальних проступків.

Відповідно до ч.2 ст.217 КПК України, не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. У таких випадках розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства. Положення глави 25 цього Кодексу в такому разі не застосовуються.
В даному кримінальному провадженні станом на 01 липня 2020 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.185, ч.1 ст.200 КК України не призначений до судового розгляду, у зв`язку з чим, він на підставі імперативності положень п.п.5 п.4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2617-VIII має бути повернутий прокурору для його подання до суду з урахуванням вимог глави 25 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування свої вимог апелянт зазначив, що жодного обґрунтування саме щодо невідповідності обвинувального акта вимогам КПК України у зазначеній ухвалі не міститься, а резолютивна частина ухвали лише зобов`язує прокурора виділити матеріали кримінального провадження за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та внести ці матеріали з урахуванням вимог глави 25 КПК України, а також окремо направити до суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.200 КПК України.
Разом з цим, суд вправі самостійно виділити матеріали кримінального провадження в окреме провадження.
Підготовче судове засідання проведено без участі обвинуваченого ОСОБА_6 та прийнято рішення про повернення обвинувального акту прокурору.
Вказаний обвинувальний акт був скерований до суду 30 червня 2020 року, тобто у той час, коли діяння, передбачені ч.1 ст.185 КК України, відносились до категорії злочинів. Рішення про об`єднання всіх проваджень в одне прийнято 08 травня 2020 року.
Зі змісту обвинувального акта убачається, що ОСОБА_6 вчинив декілька правопорушень - за ч.1 ст.185, ч.1 ст.200 КК України. Оскільки злочин, вчинений ОСОБА_6 за ч.1 ст.200 КК України, є своєрідним способом подальшого вчинення останнім злочину за ч.1 ст.185 КК України, отже, вони є тісно пов`язаними між собою і виділення в окреме провадження правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, може негативно вплинути на повноту судового розгляду.
Крім того, положення Закону № 2617-VIII жодним чином не вказує на необхідність виділення матеріалів кримінального провадження щодо проступку, а тим більше не зазначає про необхідність повернення прокурору обвинувального акту, у якому викладені фактичні обставини щодо обвинувачення особи у вчиненні правопорушення, яке відноситься до категорії проступків, і правопорушення, яке є злочином.

Згідно з ухвалою суду, до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001134 від 28 квітня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.200 КК України.

Ухвалою суду від 07 липня 2020 року призначено підготовче засідання по вказаному кримінальному провадженню.

В підготовчому судовому засіданні суд довів до відома учасників про необхідність повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку із набранням чинності 01 липня 2020 року Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» для виконання вимог глави 25 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти повернення обвинувального акту та вирішення вказаного питання без участі обвинуваченого.

Адвокат не заперечувала щодо повернення обвинувального акту та не заперечувала щодо вирішення цього питання у відсутність обвинуваченого.

Обвинувачений у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши доповідь судді; прокурора на підтримання апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з таких підстав.

За змістом п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у випадку, якщо цей акт не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
Вимоги до обвинувального акта визначені у ст.291 КПК України.
В оскаржуваній ухвалі суду не йдеться про те, що вимоги вказаної статті прокурором порушені.
Окрім цього, відповідно до положень п.п.5 п.4 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України.

Відповідно до вимог ст.217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами). Не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. У таких випадках розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства. Положення глави 25 цього Кодексу в такому разі не застосовуються.

Згідно з вимогами ч.ч.5,6 ст.217 КПК України, рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором та не може бути оскаржене.

Як убачається, зі змісту обвинувального акту та оскаржуваної ухвали, ОСОБА_6 обвинувачується за ч.1 ст.185 КК України, що на цей час вважається кримінальним проступком, та за ч.1 ст.200 КК України, що є злочином.

Разом з тим, ані положеннями Закону України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, ані іншими нормативно-правовими актами не зобов`язано суди повертати обвинувальні акти у кримінальних провадженнях за обвинуваченням особи у вчиненні як злочину так і проступку.

Статтею 334 КПК України передбачена можливість об`єднання чи виділення в окреме провадження ухвалою суду матеріалів кримінального провадження, у тому числі матеріалів щодо кримінального проступку та щодо злочину.

Крім того, в даному випадку рішення про об`єднання кримінальних проваджень за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.200 КК України, було прийнято прокурором 08 травня 2020 року в ході досудового розслідування, виходячи із конкретних обставин кримінального провадження, до набрання чинності змін до ч.2 ст.217 КПК України.

З огляду на фактичні обставини провадження, викладені в обвинувальному акті, є слушними доводи прокурора про те, що виділення з матеріалів даного провадження матеріалів за ч.1 ст.185 КК України може негативно вплинути на повноту з`ясування обставин провадження.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що вищевказаний обвинувальний акт повернутий прокурору судом першої інстанції без передбачених на те законом підстав, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.
Більш того, підготовче судове засідання проведено у відсутність обвинуваченого, що не відповідає вимогам ч.2 ст.314 КПК України, та на що обґрунтовано звертає увагу прокурор в апеляційній скарзі.
З врахуванням викладеного, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою, та відповідно до положень ст.409 КПК України, підлягає скасуванню.
Оскільки вирішення питань, передбачених ст.314 КПК України, відноситься до компетенції місцевого суду, скасовуючи оскаржувану ухвалу, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
При новому розгляді необхідно врахувати викладене в даній ухвалі та прийняти законне і обґрунтоване судове рішення.
Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, підлягають перевірці при новому розгляді.
Керуючись ст.ст.404-405, 407, 409 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 липня 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001134 від 28 квітня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.200 КК України, повернуто прокурору для виконання вимог глави 25 КПК України, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4