СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/836/19
Провадження №1-кп/547/4/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2020 року смт. Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
учасники судового провадження:
прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілий ОСОБА_8 ,
обвинувачений ОСОБА_9 ,
розглянувши у відритому судовому засіданні у залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_9 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Семенівка Семенівського району Полтавської області, громадянин України, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, освіта середня спеціальна, слюсар ТОВ "Анталія ЛТД",

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
29.06.2019 приблизно о 23:30 год., обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за адресою: Полтавська область, Семенівський район, селище Семенівка, вул. Ціолковського, 2, де на ґрунті неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_8 виникла сварка, під час якої ОСОБА_9 , маючи прямий умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись навпроти потерпілого ОСОБА_8 , наніс не менше 4-х ударів кулаком правої руки в область голови та плеча потерпілого, тим самим спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови, синця, садна лівого плеча, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 51 від 09.07.2019 кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Зазначеними діями обвинувачений ОСОБА_9 вчинив щодо потерпілого ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Обвинувачений під час допиту у судовому засіданні провину визнав повнію, він шкодує про свої дії та їх наслідки. Вказав, що заступився за свого товариша ОСОБА_10 від дій ОСОБА_8 . Одразу після конфлікту вибачився перед потерпілим і пропонував йому компенсацію шкоди, але потерпілий на погоджувався на це, бо вважав, що діяння обвинуваченого є більш тяжким. Згодом діалоги між потерпілим і обвинуваченим припинилися. Обвинувальний акт може бути повністю покладено в основу обвинувального вироку суду.
Потерпілий ОСОБА_8 під час допиту у судовому засіданні дав покази, що 29.06.2019 близько 23 год. відпочивав зі своїм знайомим у приміщенні кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", їх стіл був ближче до кутка зали. Потерпілий побачив як один із відвідувачів поводив себе викликаюче: поставив пляшку з напоєм серед залу та штовхнув її ногою. Пляшка вдарилася об перешкоду біля потерпілого, її вміст частково вилився на потерпілого та інших людей. Потерпілий підійшов до цього чоловіка, яким потім виявився ОСОБА_10 . Останній стояв до потерпілого спиною, потерпілий взяв його за плече та зробив зауваження, але раптом отримав від нього удар по обличчю. Їх розтягли відвідувачі кафе. Буквально через кілька секунд потерпілий побачив силует людини, яка почала його бити. Через кров, яка текла з брови і недостатнє освітлення, потерпілий не бачив хто це. Потім взнав, що це був обвинувачений ОСОБА_9 . Їх розтягнули відвідувачі кафе. ОСОБА_9 не міг заступатися за ОСОБА_10 , оскільки конфлікт між ОСОБА_9 і ОСОБА_8 вже було вичерпано.
Потерпілий вважав, що у діянні обвинуваченого відсутнє щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, оскільки компенсації чи вибачення обвинувачений потерпілому не пропонував, покази давав у світлі свого бачення конфлікту. Також потерпілий вважав, що обтяжуючою обставиною є вчинення правопорушення стосовно особи з інвалідністю, оскільки потерплий є особою з інвалідністю другої групи.
Потерпілий просив призначити покарання у виді штрафу у максимально можливому розмірі. Можливо звернеться з окремим позовом про стягнення з обвинуваченого шкоди завданої кримінальним правопорушенням.
Обвинувачений, потерпілий і прокурор вказали, що висновок експерта дослідження не потребує, вони згодні з його формулюванням, яке може бути перенесено до вироку.
Обвинувачений є здоровим, на обліку у психіатра або нарколога не перебуває, має постійне місце проживання і роботи, за місцем проживання характеризується нейтрально.
За зазначених обставин, суд вважає встановленою і доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_9 в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а, отже, він є винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, та підлягає покаранню за його вчинення.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Суд не може погодитися з позицією потерпілого про їх відсутність, оскільки обвинувачений увесь час давав визнавальні свідчення, шкодував про свій вчинок, а неузгоджена між потерпілим і обвинуваченим можлива компенсація завданої шкоди могла б стати добровільним відшкодуванням завданої шкоди, тобто іншою пом`якшуючою обставиною.
Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено. Щодо відповідного доводу потерпілого слід зазначити, що наявність у потерпілого другої групи інвалідності лише тоді можна було б поставити у провину обвинуваченому, якби останній знав про таку інвалідність потерпілого до того, як завдавав йому удари. Однак обвинувачений про відповідний стан здоров`я потерпілого не знав, що й стало відсутністю вказівки на відповідну обтяжуючу обставину у обвинувальному акті.
Згідно досудової доповіді обвинувачений працює за фахом слюсара-ремонтника, шкідливих звичок не має, на роботі і у побуті зарекомендував себе з позитивної сторони. Щодо діяння не врахував, що конфлікт треба було вирішити словами, а не "рукоприкладством", шкодує що вчинив діяння. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення і ризик небезпеки для суспільства і окремих осіб оцінюються як середні. Виправлення можливе без обмеження чи позбавлення волі.
При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує межі, установлені у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; положення Загальної частини КК України; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; особу винного; обставини, що пом`якшують відповідальність; досудову доповідь; позицію потерпілого про призначення максимально можливого штрафу.
Зважаючи на вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що покарання, необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень має бути призначене у виді штрафу.
Цивільний позов не пред`явлено.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати не встановлено.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотання про його обрання не подано.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 337, 349, 368, 371, 373 376, 392 395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, за яким призначити йому покарання у виді штрафу 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700,00 грн.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Семенівський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1