Провадження № 11-кп/4823/450/20
Категорія - ч. 1 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження:

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілої адвоката ОСОБА_9

прокурора ОСОБА_10

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0004692 від 09 серпня 2019 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 березня 2020 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вороньки Бобровицького району Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , є учасником бойових дій у зоні ООС, раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України на 9 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 500 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Питання про долю речових доказів і документів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом визнано доведеним, що 09 серпня 2019 року близько 22 год. 40 хв. між військовослужбовцями ОСОБА_11 та ОСОБА_6 в розташуванні збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованому в АДРЕСА_2 , в спальному приміщенні, виник словесний конфлікт з образами особистого характеру, під час якого у відповідь на образи потерпілого ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті та бажаючи їх настання, умисно завдав удару ножом у грудну клітку зліва, яким заподіяв ОСОБА_11 колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням серця, що призвело до внутрішньої кровотечі та розвитку масивної крововтрати від якої потерпілий помер на місці.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, пом`якшити покарання шляхом зниження строку покарання до 7 років позбавлення волі та зменшити суму стягнутої моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_12 до 250 000 гривень.

Аргументує тим, що суд не в повній мірі врахував, що ОСОБА_6 повністю визнав свою вину та розкаявся, позитивно характеризується, як за місцем проживання, так і за місцем проходження служби, має статус учасника бойових дій, при цьому, має дитину інваліда 2009 року народження, а також на його утриманні перебуває матір похилого віку, він сам страждає рядом захворювань.

Просить врахувати, що ОСОБА_6 злочин вчинив вперше, потерпілий своїми аморальними діями, тяжкою образою фактично спровокував дану подію, що має бути визнано, як пом`якшуюча вину обставина, яка була проігнорованого судом першої інстанції.

Звертає увагу на те, що позовні вимоги потерпілої про стягнення 500 000 гривень моральної шкоди нічим не обґрунтовані, в той час, як ОСОБА_6 частково визнав цивільний позов потерпілої на суму 250 000 гривень, обґрунтовуючи це реальною можливістю відшкодувати у подальшому таку суму, з урахуванням стану його здоров`я та перебування на його утриманні матері похилого віку і дитини інваліда. На думку сторони захисту, рішення суду про повне задоволення цивільного позову на таку значну суму є явно не справедливим, а розмір моральної шкоди нічим необґрунтованим.

Заслухавши доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали доводи поданої апеляційної скарги про пом`якшення покарання та зменшення розміру моральної шкоди, потерпілу та її представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, прокурора, який не погодився з доводами сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника задовольнити частково.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у навмисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_11 , під час конфлікту, відповідають фактичним обставинам справи, зібраним та перевіреним у судовому засіданні доказам, які в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому колегією суддів не перевіряються. Розгляд справи в суді першої інстанції відбувався за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Призначаючи покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Умисел на вчинення навмисного вбивства потерпілого у обвинуваченого виник в ході конфлікту, після висловлення потерпілим ОСОБА_11 образ на його адресу. Дана обставина була врахована судом першої інстанції під час вирішення питання щодо визначення міри покарання.

Разом з тим, образи з боку потерпілого, не носили тяжкого характеру та не можуть бути визнані обставиною, яка виправдовує дії винного або знижує ступінь суспільної небезпеки вчиненого. Обвинувачений ОСОБА_6 мав можливість уникнути конфлікту іншими методами, однак, вдався до найбільш жорстокого та позбавив життя людину.

Обвинувачений та потерпілий добре знали один одного, обидва воювали, різні погляди на заслуги та ступінь значення участі в бойових діях, не можуть бути підставою для вбивства під час мирного життя. Потерпілий вживав спиртні напої, тоді як обвинувачений перебував у тверезому стані і не повинен був зважати на п`яні образи з боку свого товариша.

Доводи сторони захисту, що при визначені строку покарання, судом не була врахована наявність на утриманні обвинуваченого матері похилого віку, не заслуговують на увагу. Матір ОСОБА_6 є пенсіонерко та отримує пенсію за віком, проживає окремо від сина, який підтримує сімейні стосунки з іншою жінкою, окрім сина у неї є інші діти, які здатні надати фізичну та моральну підтримку.

Судом першої інстанції у повній мірі були враховані дані про особу винного, який позитивно характеризується за місцем несення служби та проживання, є учасником бойових дій, має малолітню дитину-інваліда, стан його здоров`я, щире каяття у вчиненому, першу судимість і призначив покарання, яке є необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових злочинів.

З урахуванням тяжкості вчиненого злочину, наслідків, що настали, даних про особу винного та потерпілого, думки потерпілої, яка наполягає на суворому покаранні і не пробачила винного, колегія суддів не знаходить підстав для зниження строку покарання.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення) та з урахуванням інших обставин.

При стягненні моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_8 суд врахував тяжкість та глибину душевних страждань, які відчула потерпіла внаслідок смерті чоловіка, проте не звернув уваги, що конфлікт розпочав сам потерпілий ОСОБА_11 , який висловив образи на адресу обвинуваченого, а останній втратив контроль за своєю поведінкою завдав удару ножом в серце та позбавив життя потерпілого.

З урахуванням обставин убивства, його мотиву, матеріального стану обвинуваченого, наявності у нього утриманців, а також вимог розумності та справедливості, колегія суддів вважає необхідним зменшити суму моральної шкоди до 300 тисяч грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 408, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 березня 2020 року щодо ОСОБА_6 в частині стягнення моральної шкоди змінити.

Стягнути із засудженого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_13 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка, в розмірі 300 000 грн., відмовивши у решті частині позову.

В іншій частині цей же вирок залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16