ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 рокуДніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали кримінального провадження №0001924, за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2020 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного за ч.2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що клопотанням слідчого не доведено обґрунтованої підозри за ч.2 ст. 307 КК України, а саме, що вилучена психотропна речовина мала великі розміри, оскільки відповідно до висновку експерта має массу 1,1939г, а великим розміром вважається від 1,5 до 15 гр. При цьому, слідчий суддя не взяв до уваги той факт, що не щодо всіх вилучених речовин не проведено експерти. Також, зазначив, що інших кваліфікуючих ознак підозра стосовно ОСОБА_7 не має.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого і застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Свої вимоги прокурор обгрунтовує тим, що рішення слідчого судді незаконне, постановлене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки не взято до уваги, що у ОСОБА_7 було вилучено 10 полімерних зіп-пакетів у яких було 59 полімерних зіп-пакетів з порошкоподібною речовиною, 5 зіп-пакетів з порошкоподібною речовиною, та 1 зіп-пакет з порошкоподібною речовиною всеридині масою 2,4080 г., яка містить амфетамін 1,1939г. При цьому, прокурор вказує, що ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, а вилучена речовина була визнана речовим доказом. Прокурор вважає передчасними висновки слідчого судді про відсутність всіх кваліфікуючих ознак злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, оскільки досудове розслідування триває та не проведено всіх слідчих дій. Крім того, прокурор вважає наявними ризики, що ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інший злочин, тому до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В апеляційному суді прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 в апеляційному суді просили без змін залишити рішення слідчого судді.
Заслухавши головуючого суддю, думку учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання слідчого та додані до нього матеріали, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, наданими до клопотання слідчого матеріалами підтверджується, що Соборним ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0001924 від 26 листопада 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України(а.с.4-5). Того ж дня ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України(а.с.20-23), а на наступний день повідомлено про підозру.(а.с. 29-31). 28 листопада 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.(а.с.33-35)
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Слідчий суддя розглядаючи клопотання слідчого зазначив про необґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, з чим апеляційний суд не може погодитися в повному обсязі, з наступних підстав.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для обрання запобіжного заходу, колегія суддів зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини, де у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", зазначено термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).
Так, клопотанням слідчого підтверджується, що 26 листопада 2020 року під час обшуку автомобіля у ОСОБА_7 , було вилучено 10 полімерних зіп-пакетів у яких було 59 полімерних зіп-пакетів з порошкоподібною речовиною, 5 зіп-пакетів з порошкоподібною речовиною, та 1 зіп-пакет з порошкоподібною речовиною. (а.с.7-11) Наступного дня, частину вилученої порошкоподібної речовини було надано у спеціальному пакету експерту на дослідження, який встановив, що порошкоподібна речовина всеридині масою 2,4080 г., яка містить амфетамін 1,1939г.(а.с.24-28)
При цьому, апеляційний суд вважає передчасними висновки слідчого судді, що підозра є необґрунтованою, так як не доведено розміру психотропної речовини, оскільки слідчим було призначено експертизи не по всьому обсягу вилученої в ходу обшуку речовини. На переконання апеляційного суду додані до клопотання слідчого матеріали свідчать, що ОСОБА_7 міг вчинити злочин.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги про наявність ризиків, то апеляційний суд вважає їх частково обґрунтованими та клопотанням слідчого доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, так як підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, або впливати на інших учасників кримінального провадження. Доказів, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, до клопотання слідчого не додано, як і не надано їх під час апеляційного перегляду. Отже, клопотанням слідчого доведено наявність підстав для застосування запобіжного заходу, про що вказано в чю2 ст. 177 КПК України.
Стосовно доводів апеляційної скарги прокурора про необхідність застосування виключного запобіжного заходу, то апеляційний суд враховує вимоги п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, що прокурор під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу повинен довести недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Під час апеляційного перегляду прокурором не було доведено даної обставини.
Апеляційний суд враховуючи обставини про які зазначено в ст. 178 КПК України, та з урахуванням наявності підозри і ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, вважає, що до ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, який забезпечить належну поведінку останнього.
При цьому, апеляційний суд враховує вимоги ч.4 ст. 196 КПК України, що слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Апеляційний суд вважає за необхідне визначити строк дії запобіжного заходу до 26 січня 2021 року, враховуючи, що запобіжний захід можливо застосувати тільки в межах строку досудового розслідування, а оскільки підозру ОСОБА_7 було вручено 26 листопада 2020 року, а відповідно до п.4 ч.3 ст. 219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину і під час апеляційного перегляду не було надано доказів про продовження строку досудового розслідування, тому необхідно визначити дію запобіжного заходу саме до зазначеного строку.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2020 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою проживання: АДРЕСА_2 , строком до 26 січня 2021 року.

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 4, 8 ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у визначений ними час; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; заборонити у будь-який спосіб спілкуватися із будь-яким учасником цього кримінального провадження, крім слідчого, прокурора та захисника(ів); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.
Ухвалу про застосування до запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4