УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу ОСОБА_3 напостанову начальника відділу СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 20.11.2020, в порядку ст. 303, 304 КПК України, -

в с т а н о в и в:

23.11.2020 ОСОБА_3 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області зі вищевказаною скаргою, яку мотивувала тим, що 20.11.2020 постановою начальника відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000296 від 01.06.2019, закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.
Заявник скаргу мотивував тим, що у постанові про закриття кримінального провадження від 20.11.2020 відсутнє обґрунтування доводів доказами, які отримані безпосередньо під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, ретельно не проаналізувано доказову базу в сукупності. В тому числі наявності складу злочину ОСОБА_7 з урахуванням кваліфікуючої обставини діяння перешкоджання виконанню судового рішення та не зроблено належного правового аналізу між вчиненним діянням і причинним зв`язком наявності істотної шкоди охоронюваним законом правам та свободам потерпілої ОСОБА_3 , яка полягає у заподіянні моральної шкоди, моральних та фізичних страждань.
Крім того, скаржник вказує, що відповідно до ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.10.2020 №127/23568/20. Було скасовано постанову від 16.10.2020 про закриття кримінального провадження № 0000296 від 01.06.2019. У даній постанові слідчий суддя вказав на невиконання в повному обсязі вимог ст. 40 КПК України під час проведення досудового розслідування, не вичерпання можливості отримання доказів у справі, не проведення належного досудового розслідування усіх обставин кримінального правопорушення, встановлено, що досудове розслідування проведено неповно, оскільки не проведено всіх слідчих дій, на які посилається заявник. Проте, меньше ніж через місяць після винесення даної ухвали, орган досудового розслідування, не виконавши вказівок слідчого судді, незаконно і передчасно знову закрив кримінальне провадження.
На підставі викладеного просить дану скаргу задовільнити.
В судовому засіданні ОСОБА_3 та її адвокат скаргу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні при винесенні рішення покладався на думку суду, а також для огляду надав суду матеріали кримінального провадження № 0000296.

Відповідно до ст. 107 ч. 4 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи те, що учасники процесуальної дії не з`явились в судове засідання, слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Вислухавши думку особи, яка подала скаргу, її захисника та слідчого, дослідивши матеріали даної справи та ознайомившись із матеріалами кримінального провадження № 0000296,суд вважає, що дана скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед даного переліку є рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

В статті 284 КПК України наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких кримінальне провадження підлягає закриттю, серед яких - встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що СУ ГУНП у Вінницькій області проводилось досудове розслідування кримінального провадження № 0000296 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК.

Згідно положень ст. 91 ч. 1 п. 4 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 93 ч. 2 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч. 2 ст. 91 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження судом встановлено, що начальником відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 не вчинено всіх дій для всебічного, повного і неупереджено дослідження всіх обставин кримінального провадження, а саме:

1) Не взято до уваги матеріали виконавчого провадження №59572998 з виконання вимог виконавчого листа виданого Дарницьким районним судом м. Києва №753/9543/19 від 15.07.2020 про відібрання у ОСОБА_7 малолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та негайного його повернення до матері ОСОБА_3 , а саме: актів державного виконавця, якими було засвідчено факт того, що боржник переховується від органів Державної виконавчої служби та ухвалу Подільського районного суду міста Києва №758/9747/19 від 25.11.2019 про задоволення подання старшого державного виконавця ОСОБА_9 та оголошення ОСОБА_7 в розшук.

2) Не виконано вимог ухвали Вінницького міського суду Вінницької області 28.10.2020 №127/23568/20, а саме слідчий не вчинив усіх необхідних дій, обмежившись лише допитом ОСОБА_7 , як свідка.

Перелік слідчих дій не є вичерпним, у разі необхідності слід вжити інші, передбачені КПК України, заходи щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин провадження, розкриття злочину та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст. 110 ч. 5 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову та можливість та порядок оскарження постанови.
На думку суду, оскаржувана постанова слідчого є необґрунтованою, оскільки із змісту оскарженої постанови вбачається, що слідчими не були взяті до уваги матеріали виконавчого провадження №59572998 з виконання вимог виконавчого листа виданого Дарницьким районним судом м. Києва №753/9543/19 від 15.07.2020 про відібрання у ОСОБА_7 малолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та негайного його повернення до матері ОСОБА_3 , які містяться в матеріалах справи, і з яких вбачаються ознаки ухилення ОСОБА_7 від виконання рішення суду про відібрання дитини.

Крім того, слідчим у постанові не викладена оцінка зібраним ним доказам під час проведення досудового розслідування, не наведено з послідовним викладом тих процесуальних рішень і дій, здійснених під час досудового розслідування, які б без сумніву підтверджували висновок слідчого про результати проведеного розслідування.
Крім того, досудове розслідування проведено неповно, оскільки не проведено усіх слідчих дій на які посилається заявник, чим порушено вимоги ст. 9 КПК України.
Зазначене вказує на необґрунтованість закриття кримінального провадження.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, з також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Таким чином, слідчий в порушення вимог КПК України, не провів усіх необхідних слідчих дій, які потребують для встановлення істини у справі, тим самим допустивши неповноту та однобічність.
В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»).
Зазначене вказує на передчасність та необґрунтованість закриття кримінального провадження з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Враховуючи вищезазначене в сукупності, суд приходить до висновку, що постанова начальника відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000296від 20.11.20209 постановлена передчасно, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 306, 307 КПК України, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Скасувати постанову начальника відділу СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 20.11.2020.

Матеріали кримінального провадження № 0000296 направити до СУ ГУНП у Вінницькій області для організації проведення досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя