Справа №705/2668/20
1-кп/705/978/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2020 року місто Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

під головуванням судді ОСОБА_1
з участю
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000376 від 29.03.2020 року, по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноша Черкаської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 10.12.2002 року Золотоніським міським судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;
2) 28.12.2005 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;
3) 16.06.2006 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі;
4) 22.12.2006 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, до покарання у вигляді 3 років 7 місяців позбавлення волі. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.12.2007 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 9 днів;
5) 03.12.2010 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31.10.2012 року скасовано іспитовий строк та направлено для відбуття покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;
6) 18.12.2013 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.194 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, до 5 років позбавлення волі. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01.03.2017 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 3 дні;
7) 13.03.2019 року Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.121 КК України до 8 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.12.2013 року за ч.2 ст.194 КК України і остаточно призначено покарання у виді 8 років 2 місяців позбавлення волі, яке відбуває на даний час,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України,
з участю:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим, судимості у встановленому порядку не зняті та не погашені, відбуваючи покарання в державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№92)» Міністерства юстиції України, яка розташована за адресою: вул. Шевченка, с. Старі Бабани Уманського району Черкаської області, умисно, з метою введення в оману правоохоронних органів, достовірно знаючи, що автовокзал в м. Умань по вул. Київській не замінований, 29.03.2020 року о 14 годині 53 хвилини в приміщенні відділення соціально-психологічної служби №6, за допомогою мобільного телефону «Samsung GT E1150i» з абонентським номером НОМЕР_1 , які він прихованим способом зберігав в колонії, зателефонував на спецлінію служби «102» відділу служби «102» управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Черкаській області та в усній формі повідомив про замінування Уманського автовокзалу, розташованого в м. Умань, чим повідомив неправдиву інформацію про загрозу безпеці громадян та знищення об`єкту власності.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.259 КК України як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, що загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю, погодився надати показання.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні показав, що 29 березня 2020 року він перебував у відділенні №6 ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)» і приблизно о 15 годині зателефонував з мобільного телефону «Samsung», в якому була картка мобільного оператора з номером НОМЕР_1 , на спецлінію «102» та повідомив, що заміновано автовокзал в м.Умань. Вказаний мобільний телефон він придбав у іншого засудженого під час етапування з СІЗО до колонії, і у придбаний телефон вставив свою сім-картку, яку він приховав. Телефонував на лінію «102» і повідомив про замінування, знаючи, що такого замінування не було. Дзвінок здійснив тому, що у нього виникли проблеми з іншими засудженими під час відбування покарання, про що він повідомляв раніше адміністрацію колонії, однак реагування не було. Після дзвінка його мали перевести з відділення, що і відбулось. Зазначив, що в колонії він відбуває покарання з листопада 2019 року.
З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, а також враховуючи думку прокурора та обвинуваченого, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого та містять відомості про речові докази і процесуальні витрати. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.
Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до категорії тяжких; особу обвинуваченого, який на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та на даний час відбуває покарання у вигляді позбавлення волі.
Обставинами, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання для обвинуваченого, суд визнає щире каяття обвинуваченого та його активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання для обвинуваченого, є рецидив злочинів, так як обвинувачений має непогашені судимості за вчинення умисних злочинів.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання для обвинуваченого, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі, яке передбачене санкцією ч.1 ст.259 КК України.
У відповідності до вимог ст.71 КК України до призначеного покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.03.2019 року.
Під час досудового розслідування та судового розгляду у кримінальному провадженні запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався, відповідні клопотання сторонами кримінального провадження не заявлялись і судом не вирішувались.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи в розмірі 4576 гривень 60 копійок, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Речові докази:
мобільний телефон «Samsung GT E1150i» та сім картка мобільного оператора «Київстар» - НОМЕР_1 , які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, підлягають поверненню ОСОБА_3 після звільнення останнього з установи виконання покарань, в якій ОСОБА_3 відбуватиме покарання, у зв`язку з чим вказані речові докази підлягають передачі після набрання вироком законної сили для подальшого зберігання з камери зберігання речових доказівУманського ВП ГУНП в Черкаській області до установи виконання покарань, в якій ОСОБА_3 відбуватиме покарання;

CD-R диск зі зразками голосу ОСОБА_3 , CD-R диск з аудіо записом виклику по лінії «102», CD-R диск з інформацією тимчасового доступу до мобільного оператора «Київстар», протокол вилучення від 29.03.2020 року, які приєднано до матеріалів кримінального провадження, що знаходяться у прокурора підлягають залишенню при матеріалах кримінального провадження.
На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання у виді позбавлення волі, призначене вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.03.2019 року, і призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк шість років три місяці.
Початок строку відбування покарання рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 27 листопада 2020 року.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи, в розмірі 4576 гривень 60 копійок.
Речові докази: мобільний телефон «Samsung GT E1150i» та сім картку мобільного оператора «Київстар» - НОМЕР_1 , які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Уманського ВП ГУНП в Черкаській області повернути ОСОБА_3 після звільнення останнього з установи виконання покарань, в якій ОСОБА_3 відбуватиме покарання.

Мобільний телефон «Samsung GT E1150i» та сім картка мобільного оператора «Київстар» - НОМЕР_1 підлягають передачі після набрання вироком законної сили для подальшого зберігання з камери зберігання речових доказівУманського ВП ГУНП в Черкаській області до установи виконання покарань, в якій ОСОБА_3 відбуватиме покарання.

Речові докази: CD-R диск зі зразками голосу ОСОБА_3 , CD-R диск з аудіо записом виклику по лінії «102», CD-R диск з інформацією тимчасового доступу до мобільного оператора «Київстар», протокол вилучення від 29.03.2020 року, які приєднано до матеріалів кримінального провадження, що знаходяться у прокурора залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Головуючий суддя ОСОБА_1