Справа № 761/813/21
Провадження № 1-кс/761/1418/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0001318 від 16.07.2020 року за ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 209 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0001318 від 16.07.2020 року за ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 209 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено про те, що Слідчим управління ГУ ДФС здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001318 від 16.07.2020 року за ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 209 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що протягом 2018-2020 років невстановлені особи, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншими, організували злочинну діяльність по незаконному переведенню безготівкових грошових коштів у готівку, з метою виведення коштів підприємств реального сектору економіки в тіньовий обіг, минаючи систему оподаткування, а також привласнення та розкрадання коштів державних підприємств та їх подальшої легалізації (відмивання) в особливо великих розмірах.

Для здійснення своїх злочинних намірів невстановленими особами було створено та придбано ряд фіктивних підприємств, зокрема:

ТОВ «ЄВРОБУД ЕКСПЕРТ» (), ТОВ «БУДСТАР ІНВЕСТ» (), ТОВ «БУДКОМПАНІ ОЛІПМ» (), ТОВ «ВЕРУМ БІЗНЕС» (), ТОВ «ВІНД ПРАЙМ» (), ТОВ «БУД ВЕСТ КОМПАНІ» (), ТОВ «АМОРІЯ» (), ТОВ «БК МАРСАЛ» (), ТОВ «ОПТ-ТОРГБУД» (), ТОВ «БУД МЕРЕЖА» (), ТОВ «ЕКСДРІМ СЕРВІС» (), ТОВ «ЩИВЕЦЬ» (), ТОВ «ДБК-АН» (), ТОВ «ФОКС КОМПАНІ» (), ТОВ «ФЕНІКС ЛЕКО» (), ТОВ «ЕКОРЕСУРС-Т» (), ТОВ «КЛАСИКА КОМФОРТУ» (), ПП «СІКОМСЕРВІС-ІНВЕСТКОМ» () та інші, які зареєстровані на номінальних засновників та мають формально призначених керівників. Реквізити указаних суб`єктів господарювання використовуються для надання податкової вигоди іншим підприємствам, з метою завищення вартості товарів, робіт та послуг та ухиленням від сплати податків та інших обов`язкових платежів в особливо великих розмірах.

Схема діяльності «конвертаційного центру» полягає у формуванні на підконтрольних суб`єктах господарювання фіктивного податкового кредиту за рахунок використання «зустрічних потоків» та використання реквізитів фіктивних виробників продукції, а також підприємств реального сектору економіки, у тому числі ТОВ «КОМПАНІЯ «КЕРАМХОЛЛ» (), ТОВ «КЕРАМХОЛЛ-ЗАХІД» () та ТОВ «КЕРАМА МАРКЕТ» () та подальшому, в залежності від потреб клієнтів «конвертаційного центру», здійсненні підміни номенклатури, об`ємів продажу товарів та через ланку транзитних підприємств забезпечення фіктивним податковим кредитом підприємства реального сектору економіки.

Після отримання на рахунки підконтрольних підприємств оплати за документально відображені товари, роботи або послуги, здійснюється обготівкування коштів та повернення клієнтам, за вирахуванням відсотка отриманого як винагорода за надані послуги «конвертаційного центру».

Відповідно до матеріалів Управління оперативно-розшукової діяльності Головного управління ДФС у м. Києві, у тому числі за результатами огляду та аналізу бази даних «Податковий блок» установлено, що в ланцюгах придбання товарів від ТОВ «КОМПАНІЯ «КЕРАМХОЛЛ» (), ТОВ «КОМПАНІЯ «КЕРАМХОЛЛ» (), ТОВ «КЕРАМХОЛЛ-ЗАХІД» () та

ТОВ «КЕРАМА МАРКЕТ» () наявні суб`єкти господарської діяльності з ознаками ризиковості, які використовуються з метою прикриття незаконної діяльності пов`язаної з переведенням в безготівкову форму готівкових коштів, отриманої від реалізації плитки та сантехнічних виробів кінцевим споживачам фізичним особам. Таким чином, службові особи ТОВ «КОМПАНІЯ «КЕРАМХОЛЛ» (),

ТОВ «КОМПАНІЯ «КЕРАМХОЛЛ» (),

ТОВ «КЕРАМХОЛЛ-ЗАХІД» () та ТОВ «КЕРАМА МАРКЕТ» () за рахунок документального відображення реалізації товарів в адресу суб`єктів господарської діяльності з ознаками ризиковості, без фактичного постачання товару, збільшують обсяг безготівкових коштів для подальшого придбання оптових партій товару у підприємств постачальників юридичних осіб, чим здійснює легалізаціє готівкові кошти, отримані від покупців товару в магазинах.

Відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва проведено обшук житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 . У ході обшуку виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 11 802 доларів США та 2 200 євро, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Постановою слідчого від 18.12.2020 року грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001318.

З метою забезпечення повного, об`єктивного та всебічного розслідування даного кримінального провадження, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, оскільки вказане майно має значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, та забезпечення збереження речового доказу, прокурор звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним клопотанням про накладення арешту.

Прокурор ОСОБА_12 подав до суду заяву про здійснення розгляду клопотання без його участі, просив задовольнити за наведених у ньому підстав .

Адвокат ОСОБА_13 подав до суду заяву про здійснення розгляду клопотання без його участі, також долучив письмові заперечення щодо накладання арешту на майно.

Неприбуття вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до положень ч.1 ст.172 КПК України.

Вивчивши матеріали клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, СУ ГУ Державної фіскальної служби у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001318 від 16.07.2020 року за ознаками вчинення злочинів, передбачених за ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 209 КК України.

Згідно зі ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Ч.2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п. 1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно з вимогами ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В клопотанні прокурор пов`язує необхідність накладення арешту з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0001318.

При цьому, слідчий суддя вважає необґрунтованими доводи клопотання про накладення арешту з метою збереження речових доказів, так як прокурором ані у клопотанні про накладення арешту, ані у постанові про визнання речовими доказами не доведено, за якими саме ознаками вказане майно віднесено до речових доказів у кримінальному провадженні № 0001318, в рамках якого подане клопотання.

Постанова про визнання вказаного майна речовими доказами не мотивована, є формальною, слідчий не вказав в своєму рішенні, за якими ознаками вказане майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України.

Представником власника разом з письмовими запереченнями долучено документальне підтвердження щодо законності походження грошових коштів, вилучених за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , що спростовує твердження прокурора, що саме ці грошові кошти отримані кримінально протиправним шляхом.

Отже, відсутні достатні підстави вважати, що вказані у клопотанні грошові кошти є процесуальним джерелом фактичних даних (доказів), на підставі яких можуть бути встановлені факти та обставини, що мають значення для цього кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги, що прокурором не доведено, що зазначене вилучене майно, відповідає критеріям ст. 98 КПК України у кримінальному провадженні № 0001318, та, як наслідок, може бути використано як доказ у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно, в зв`язку з чим клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.131,132, 167, 169, 170173, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0001318 від 16.07.2020 року за ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст.366, ч.2 ст.209 КК України.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя