УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.07.2020 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні за № 0000606 від 17.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, Слідчим управління ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000606від 17.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно наказу виконувача обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 618-к від 03.05.2019 ОСОБА_5 призначено на посаду старшого державного виконавця ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до посадової інструкції старшого державного виконавця ІНФОРМАЦІЯ_2 затвердженої в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 28.12.2019, на ОСОБА_5 покладено наступні обов`язки: здійснення своєчасного, повного та неупередженого виконання рішень передбачених Законом України «Про виконавче провадження»; здійснювати у межах наданої компетенції реалізацією завдань, покладених на Відділ: з дотриманням Конституції України; діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; формування звітності про діяльність органів державної виконавчої служби; підготовка та складання проектів відповідей на звернення сторін виконавчого провадження; забезпечення виконання планів роботи Відділу та прийняття участі у виконанні заходів та завдань з питань організації діяльності Відділу; за дорученням начальника Відділу представляти інтереси відділу в судах всіх інстанцій та в інших державних установах та здійснювати само представництво; добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки під час здійснення представництва інтересів органів державної виконавчої служби в судах всіх інстанцій; проведення особистого прийому громадян; виконання посадових обов`язків іншого державного виконавця цього структурного підрозділу у зв`язку з його тимчасовою відсутністю; забезпечення виконання інших повноважень, спрямованих на виконання завдань і функцій Відділу, які виникають з чинного законодавства, наказів (розпоряджень) та доручень ІНФОРМАЦІЯ_3 та розпоряджень і доручень начальника Відділу.

Відповідно до посадової інструкції старший державний виконавець повинен знати законодавство, а саме Конституція України, Закон України «Про державну службу», Закон України «Про запобігання корупції».

Знання спеціального законодавства, що пов`язане із завданням та змістом роботи старшого державного виконавця: Цивільний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Закон України «Про виконавче провадження», Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація яких встановлюється Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ст. 1 Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців, відповідно до ст. 2 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання.

Згідно ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець, приватний виконавець зобов`язані вживати всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання чи усунення конфлікту інтересів.

Конфліктом інтересів у цілях застосування цього Закону вважається суперечність між особистими інтересами державного виконавця або приватного виконавця та його професійними правами і обов`язками, наявність якої може вплинути на об`єктивність або неупередженість під час виконання державним виконавцем або приватним виконавцем його професійних обов`язків, а також на вчинення чи не вчинення ним дій під час здійснення примусового виконання рішень.

У ст.ст. 7, 8 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» зазначено, що відповідно до цього Закону державними виконавцями є керівники органів державної виконавчої служби, їхні заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці органів державної виконавчої служби.

Державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Державні виконавці, керівники та спеціалісти органів державної виконавчої служби є державними службовцями.

Працівник органу державної виконавчої служби користується правами і виконує обов`язки, передбачені законом.

Відповідно до ст.1 Закон України «Про державну службу», державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

У ст. 4 Закону України «Про державну службу» державна служба здійснюється з дотриманням, з-поміж іншого, принципу доброчесності - спрямованість дій державного службовця на захист публічних інтересів та відмова державного службовця від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень.

Державний службовець, відповідно до ст. 8 Закону України «Про державну службу», зобов`язаний додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Державний службовець, відповідно до ст. 8 Закону України «Про державну службу», зобов`язаний дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; отримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Згідно положень Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом ІНФОРМАЦІЯ_4 № 158 від 05.08.2016, державні службовці при виконанні посадових обов`язків повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Державним службовцям забороняється використовувати свої повноваження або своє службове становище в особистих (приватних) інтересах чи в неправомірних особистих інтересах інших осіб, у тому числі використовувати свій статус та інформацію про місце роботи з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб. Державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування під час виконання функцій держави або місцевого самоврядування зобов`язані діяти відповідно в державних інтересах чи інтересах територіальної громади.

Згідно до ч.5 ст. 32 Закону України «Про державну службу» на державних службовців поширюються обмеження, передбачені Законом України «Про запобігання корупції».

В той же час, відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» дія даного Закону поширюється, з-поміж іншого, на державних службовців.

Згідно ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Також, відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», неправомірна вигода - це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.

Статтею 22 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Згідно примітки 1 статті 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи старшим державним виконавцем ІНФОРМАЦІЯ_2 , державним службовцем 8 рангу в межах категорії «В», у розумінні примітки 1 статті 364 КК України, є службовою особою.

Згідно статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.06.2020 ОСОБА_6 на підставі нотаріальної довіреності від 14.05.2020 в інтересах ОСОБА_7 звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо надання інформації про підстави накладення арешту на майно ОСОБА_7 , долучивши перелік необхідних документів для зняття арешту та інформації щодо постанови ВП № 28872785, № В-8/158 від 15.05.2012 відповідно до яких накладено арешт.

В подальшому, 05.06.2020 ОСОБА_6 зателефонував на службовий номер телефону НОМЕР_1 вищезазначеного відділу виконавчої служби де йому повідомили, що його заяву передано на виконання старшому державному виконавцю ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5

15.06.2020 більш точний час в ході слідства встановити не вдалось,

ОСОБА_6 з необхідними для зняття арешту документами та підтверджуючими квитанціями про офіційну сплату боргу на рахунок ІНФОРМАЦІЯ_5 , звернувся до ОСОБА_5 , робоче місце якого знаходиться у службовому кабінеті №2 на другому поверсі ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час вказаної зустрічі у ОСОБА_5 , з використанням наданої йому влади та службового становища, всупереч вищевказаним вимогам Конституції України, Закону України «Про запобігання корупції», Законів України «Про державну службу», «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», «Про виконавче провадження», Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, Посадової інструкції, виник злочинний намір на вимагання та отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 за усунення штучних перешкод, прискорення процесу зняття арешту з майна боржника.

Приступивши до реалізації свого злочинного наміру спрямованого на вимагання та отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_5 висунув вимогу ОСОБА_6 про те, що за прискорення процесу зняття арешту з майна боржника йому необхідно передати неправомірну вигоду в розмірі 400 доларів США .

В свою чергу, ОСОБА_6 , будучи поставленим в умови, за яких відмова від надання неправомірної вигоди обмежить його законні права та інтереси, погодився на пропозицію ОСОБА_5 .

Так, 24.06.2020, близько 10:47 год. ОСОБА_6 під час особистого прийому ОСОБА_5 за місцем, де останній здійснює свою службову діяльність, а саме у приміщенні службового кабінету №2, що розташовується на другому поверсі будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , доводячи свій злочинний намір спрямований на вимагання та отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 , повідомив останньому, що для отримання в цей день постанови про зняття арешту з майна боржника, останньому необхідно передати йому неправомірну вигоду, а саме суму грошових кошті, яка була обумовлена під час попередньої зустрічі (400 доларів США).

В свою чергу, ОСОБА_6 , виконуючи вказівки ОСОБА_5 поклав у наданий останнім паперовий буклет грошові кошти в сумі 10700 гривень, що відповідно до курсу НБУ складало еквівалент 400 доларів США, про необхідність надання яких йому повідомив ОСОБА_5 за вчинення ним у його, ОСОБА_6 , інтересах дій сприяння видачі постанови про зняття арешту з майна боржника ОСОБА_7 , з використанням наданої йому влади та службового становища. Після чого, ОСОБА_6 передав вказаний буклет із неправомірною вигодою у сумі 10700 гривень ОСОБА_5 , який у подальшому звернув ці кошти на свою користь.

24.06.2020 о 16:01 год., після одержання вищевказаним чином, неправомірної вигоди ОСОБА_5 , перебуваючи у службовому кабінеті №2, що розташовується на другому поверсі будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , видав ОСОБА_6 примірник постанови про зняття арешту з майна боржника ОСОБА_7 .

Так, 24.06.2020 в ході обшуку службового кабінету №2 розташованого на другому поверсі будівлі першого ІНФОРМАЦІЯ_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де безпосередньо здійснює свою діяльність ОСОБА_5 виявлено та вилучено: постанову №В-3 про зняття арешту з майна боржника від 24.06.2020 на 1 аркуші та інші речі та документи.

На даний час у вказаному кримінальному провадженні призначена технічна експертиза документів, під час проведення якої виникла необхідність в отриманні експериментальних, вільних та умовно-вільних зразків відтисків гербової печатки ІНФОРМАЦІЯ_7 за період 2020 року та оригінали документів в яких містяться зразки підпису старшого державного виконавця ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 за період 2020 року.

В ході кримінального провадження встановлено обставини, які є достатніми відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України для тимчасового доступу до речей та документів, які полягають у наданні слідчому та/або прокурору в кримінальному провадженні ІНФОРМАЦІЯ_7 документів із відтисками гербової печатки ІНФОРМАЦІЯ_7 за 2020 рік та оригінали документів в яких містяться зразки підпису старшого державного виконавця ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 за період 2020 року.

При здійсненні тимчасового доступу до речей і документів необхідно забезпечити можливість ознайомлення з ними та вилучити їх, тобто здійснити виїмку їх оригіналів.

Необхідність вилучення вищеописаних документів в оригіналах обумовлюється проведенням технічної експертизи документів, яка проводиться виключно порівнюючи оригінали документів із відтисками відповідних печаток та підписами.

Відповідно до ч. 2 ст. 245 КПК України порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу).

У разі виклику особи, у володінні якої знаходяться необхідні слідству документи існує загроза їх зміни або знищення.

Слідчий зазначає, що вказані документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, зокрема, без них не можливо встановити особу, яка внесла недостовірні відомості в акти виконаних робіт, механізму вчинення кримінального правопорушення та притягнення до кримінальної відповідальності винних осіб, проведення ряду експертиз та інших слідчих дій, іншими способами встановити, обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів неможливо, необхідно отримати тимчасовий доступ з можливістю вилучення оригіналів документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_8 .

До суду надійшла заява від слідчого про розгляд клопотання у відсутність слідчого.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до приписів ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Частиною 6 ст.163 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України, якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим в клопотанні доведено наявність обґрунтованої підозри щодо можливого вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до речей та документів.

Як вбачається з клопотання слідчого, необхідність в наданні дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів обумовлена, зокрема, необхідністю проведення в рамках даного кримінального провадження технічної експертизи документів.

Таким чином викладене свідчить про можливість досягнення мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до речей та документів, так як проведення в рамках даного кримінального провадження, зокрема, судової почеркознавчої експертизи є необхідним, зокрема, для встановлення події можливого вчинення кримінального правопорушення, та, у випадку її встановлення, належної кваліфікації скоєного кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що інформація, яка міститься у володінні ІНФОРМАЦІЯ_8 в інший спосіб отримана бути не може, відомості, які містяться в ній є необхідними для встановлення обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, зокрема для встановлення події кримінального правопорушення, подальшої належної кваліфікації кримінального правопорушення, в цілях забезпечення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування, слідчий суддя приходить до переконання про можливість задоволення клопотання слідчого.

З метою запобігання зміні або пошкодження речей та документів, вказане клопотання слід розглянути без виклику осіб, у володіння яких вони знаходяться.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 93, 132, 160, 163, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні за № 0000606 від 17.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб ІНФОРМАЦІЯ_7 надати старшому слідчому слідчої групи СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , старшому слідчому в ОВС капітану поліції ОСОБА_9 , старшому слідчому в ОВС підполковнику поліції ОСОБА_10 , старшому слідчому старшому лейтенанту поліції ОСОБА_11 , старшому слідчому капітану поліції ОСОБА_12 , старшому слідчому старшому лейтенанту поліції ОСОБА_13 , старшому слідчому капітану поліції ОСОБА_14 , старшому слідчому підполковнику поліції ОСОБА_15 , прокурорам відділу прокуратури Одеської області, які здійснюють процесуальне керівництво по кримінальному провадженню №0000606 від 17.06.2020 або оперативним співробітникам УСР в Одеській області ДСР НПУ за дорученням слідчого в порядку ст. 40 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_7 за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю вилучення їх оригіналів, а саме документів із відтисками гербової печатки ІНФОРМАЦІЯ_7 за період 2020 року, у кількості 12-15 аркушів та вилучення оригіналів документів, в яких містяться зразки підпису старшого державного виконавця ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 за період 2020 року, у кількості 12-15 аркушів.

Строк дії ухвали встановити один місяць з дня її постановлення.

Попередити посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_7 , що у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених документів

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили після її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1