Провадження № 1-кп/161/379/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2020 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002405 від 05 липня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, розлученого, на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 20 квітня 2018 року, близько 21 год. 30 хв., знаходячись на зупинці громадського транспорту, що знаходиться за адресою: м.Луцьк, вул. Ковельська, 146, керуючись раптово виниклим прямим умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, умисно наніс один удар головою в область ділянки перенісся та частково лобної частини голови потерпілого ОСОБА_7 , чим спричинив останньому, згідно висновку експерта № 887 від 18 грудня 2018 року, важку закриту черепно-мозкову травму з масивним забоєм головного мозку в лобно-скроневій ділянці справа та лобної долі зліва з крововиливом під м`яку мозкову оболонку, гематомою навколо лівого ока, які вподальшому своєму перебігу ускладнились вираженим лікворно-гіпертензійним синдромом (кризи 4-6 разів, в місяць), стійкою цефалгією (головні болі), помірними статико-координаторними порушеннями, лівобічною пірамідною недостатністю, органічними емоційно-лабільними розладами, вираженою церебрастенією, психооргінчним синдромом з хронічним маячним розладом. Дані тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою як небезпеки для життя так і за своїми наслідками.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисних дій, які виразились у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, та дані його дії кваліфікує, як вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України визнав частково та показав, що він дійсно 20 квітня 2018 року у вечірню пору доби повертався з роботи додому зі своїм товаришем. Вийшовши з маршрутки на зупинці громадського транспорту, вдарив потерпілого головою, внаслідок чого, той впав на бордюр. Після чого, викликали швидку. При цьому зазначив, що тяжкі тілесні ушкодження потерпілий отримав внаслідок падіння, а не від його удару. Просив суворо не карати та вибачення у потерпілого.
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому органами досудового розслідування злочині, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України, його винність у його вчиненні повністю підтверджується, зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні.
Так, потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що того дня він повертався з роботи додому маршрутним таксі. Позаду нього, сів ОСОБА_3 з колегами. Пізніше, обвинувачений з невідомих для нього причин, опинився біля нього та розбудив його, адже він заснув. Вийшовши на зупинці, ОСОБА_3 підійшов до нього та вдарив його головою у правий вісок. Внаслідок чого, він впав на асфальт та втратив свідомість, а прийшов до тями 6 травня 2018 року. Просив суд покарати обвинуваченого максимально суворо.
Свідок ОСОБА_10 суду показала, що того дня, в п`ятницю чекала чоловіка з роботи, він запізнювався. Пізніше, в двері подзвонив ОСОБА_3 та повідомив, що потерпілий дуже розбив голову і треба їхати в лікарню. Вказала, що звернула увагу на те, що у обвинуваченого руки та сумка були в крові. Після чого, вона викликала таксі і поїхала до міської лікарні. Чоловік перебував в реанімації, у скроневій частині голови у нього був дуже великий набряк. В понеділок свідок зателефонувала до обвинуваченого, щоб дізнатись що сталось, на що той повідомив, що він немає до бійки жодного відношення, потерпілого побив якийсь інший чоловік. Зі слів людей, які бачили цю подію знає, що ОСОБА_3 вдарив її чоловіка головою чи то в скроню, чи в переносицю.

Допитана свідок ОСОБА_11 показала, що того дня їхала в тій же маршрутці, що і потерпілий та обвинувачений. ОСОБА_7 спав на сидінні, а ОСОБА_3 стояв біля нього та шарпав і вимагав, щоб той прокинувся. Робив він це дуже наполегливо і при цьому, наносив останньому удари. Потерпілий прокинувся і на зупинці його почали виштовхувати з маршрутки троє чоловіків, в тому числі, і ОСОБА_3 . Двоє хлопців повернулись назад, а на зупинці лишились обвинувачений, який тримав сумку ОСОБА_7 та потерпілий. Коли потерпілий хотів підійти до обвинуваченого, останній завдав йому удар головою, внаслідок чого потерпілий впав на тротуар.

Крім цього, винність ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, об`єктивно підтверджується також і іншими доказами у кримінальному провадженні.
Зокрема, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 04 липня 2018 року, яким зафіксовано як слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_12 відібрала у потерпілого ОСОБА_7 заяву про вчинене відносно нього кримінальне правопорушення.
Протоколом проведення слідчого експерименту з доданим диском від 03 липня 2019 року, в ході якого зафіксовано, як свідок ОСОБА_11 відтворила події, які мали місце 20 квітня 2018 року.

Протоколом проведення слідчого експерименту з доданим диском від 03 липня 2019 року, в ході якого зафіксовано, як потерпілий ОСОБА_7 відтворив події, які мали місце 20 квітня 2018 року.

Висновком експерта № 887 від 18 грудня 2018 року, згідно якого, ОСОБА_7 отримав важку закриту черепно-мозкову травму з масивним забоєм головного мозку в лобно-скроневій ділянці справа та лобної долі зліва з крововиливом під м`яку мозкову оболонку, гематомою навколо лівого ока, які вподальшому своєму перебігу ускладнились вираженим лікворно-гіпертензійним синдромом (кризи 4-6 разів, в місяць), стійкою цефалгією (головні болі), помірними статико-координаторними порушеннями, лівобічною пірамідною недостатністю, органічними емоційно-лабільними розладами, вираженою церебрастенією, психооргінчним синдромом з хронічним маячним розладом. Дані тілесні ушкодження виникли від травмуючої дії тупого предмета за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою як небезпеки для життя так і за своїми наслідками.

В судовому засіданні перевірялись показання обвинуваченого ОСОБА_3 з приводу того, що тяжкі тілесні ушкодження потерпілий отримав внаслідок удару об бордюр, однак такі обставини не знайшли свого належного підтвердження в суді і спростовується дослідженими доказами у кримінальному проваджені та не узгоджуються із іншими доказами по справі, зокрема, показаннями самого потерпілого та свідків, які є послідовними і узгоджуються між собою та протоколами слідчих дій, відеоносіїв та висновком судового експерта, які, на думку суду, є правдивими, тому суд покладає їх в основу обвинувального вироку.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує конкретні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим, а саме, набуття статусу інваліда 2 групи, інформацію про його стан здоров`я обвинуваченого, що він не перебуває на обліках у лікаря нарколога чи психіатра та за допомогою до них не звертався, позитивну характеристику по місцю проживання, відомості про вперше притягнення до кримінальної відповідальності, дані про те, що він на даний час не працевлаштований, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також думку потерпілого, який настоював на суворому покаранні обвинуваченого.

З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкції частини статті, за якою його засуджується у виді позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільняє від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши при цьому, двохрічний іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

До початку судового розгляду КП "Луцька міська клінічна лікарня" Управління охорони здоров`я Луцької міської ради подала цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування збитків завданих злочином в сумі 22754 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов визнав в повному обсязі.

Разом з цим, оцінивши доводи учасників судового розгляду в сукупності, відомості про витрати закладу охорони здоров`я, що стверджується відповідною довідкою, цивільний позов КП "Луцька міська клінічна лікарня" Управління охорони здоров`я Луцької міської ради до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_7 слід задовольнити повністю та стягнути з обвинуваченого на їх користь кошти в сумі 22754 грн.

До початку судового розгляду представник потерпілого ОСОБА_8 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 подав цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування моральної, матеріальної шкоди та витрат на правову допомогу.

Свої позовні вимоги представник потерпілого обґрунтовує тим, що внаслідок дій обвинуваченого потерпілому завдано матеріальну та моральну шкоду. Матеріальна шкода полягає у спричинені йому збитків, а немайнові втрати полягають у спричинені психологічних (моральних) страждань.

В судовому засіданні потерпілий цивільний позивач та його представник підтримали поданий цивільний позов у повному обсязі, обвинувачений - цивільний відповідач, заявлений до нього цивільний позов визнав частково.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, оглянувши та дослідивши подані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення цивільного позову.

Відповідності до вимог ст. 128 КПК України особа, якій правопорушенням завдано шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов.

Згідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

У відповідності до роз`яснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Статтею 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною 1 ст. 1168 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Беручи до уваги вищевказані вимоги Закону, визначаючи розмір грошового відшкодування в рахунок моральної шкоди потерпілому ОСОБА_7 , на підставі вимог ст. 1167 ЦК України, суд враховує матеріальний стан відповідача, вимоги розумності та справедливості, тяжкість вчиненого злочину, глибину фізичних і душевних страждань потерпілого, зміни в його повсякденному житті, порушення нормальних життєвих зв`язків, інші обставини справи, ступінь вини обвинуваченого та оцінює їх в розмірі 100000 грн., які слід стягнути з ОСОБА_3 в користь потерпілого ОСОБА_7 , а тому цивільний позов в цій частині підлягає до часткового задоволення.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_8 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_3 , в частині відшкодування матеріальної шкоди та витрат на правову допомогу задовольнити повністю, у зв`язку із повним визнанням його обвинуваченим цивільним відповідачем.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю 2 (два) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов КП "Луцька міська клінічна лікарня" Управління охорони здоров`я Луцької міської ради до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_7 - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства "Луцька міська клінічна лікарня" Управління охорони здоров`я Луцької міської ради майнову шкоду кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_7 в сумі 22754 (двадцять дві тисячі сімсот п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_8 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування моральної, матеріальної шкоди та витрат на правову допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 100000 (сто тисяч) грн., матеріальну шкоду в сумі 9698 (дев`ять тисяч шістсот дев`яносто вісім) грн., витрат на правову допомогу в сумі 9722 (дев`ять тисяч сімсот двадцять дві) грн.

Речові докази: медичну карту стаціонарного хворого гр. ОСОБА_7 , 1965 р.н. повернути за належністю Луцькій міській клінічній лікарні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1