Провадження № 11-кп/4820/493/20
Справа № 675/2392/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 жовтня 2020 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з Ізяславським районним судом Хмельницької області апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2020 року, -

в с т а н о в и л а :

05.11.2019 року засуджений ОСОБА_7 звернувся до Ізяславського районного суду Хмельницької області із клопотанням про зарахування в строк покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком, строк попереднього ув`язнення відповідно до норм Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року за періоди з 17.09.2016 року по 09.12.2016 року, з 03.03.2017 року по 13.06.2017 року, з 21.09.2017 року по 09.02.2018 року, з 04.08.2018 року по 18.09.2019 року, з 17.02.2004 року по 09.09.2005 року, всього 2 роки 5 місяців 4 дні, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, посилаючись на те, що у вказані періоди перебував у слідчому ізоляторі у зв`язку із участю у судовому розгляді кримінальних проваджень за його заявами.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2020 року засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в державній установі "Замкова виправна колонія (№58)", відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Відмовляючи у задоволенні клопотання місцевий суд обґрунтував своє рішення тим що, вирок щодо засудженого ОСОБА_7 набрав чинності 17.02.2004 року, а попереднє увязнення закінчується саме з моменту набрання вироком законної сили та з врахуванням того, що йому вже зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 17.03.2003 року по 17.02.2004 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відсутні підстави для перерахунку строку попереднього ув`язнення у строк покарання у зазначені ним періоди.

Непогоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просив ухвалу скасувати, клопотання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання задовольнити.

Вважає, що відповідно до норм Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року до строку покарання підлягає зарахуванню з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі період перебування його в Хмельницькому СІЗО у зв`язку з участю у судовому розгляді кримінальних проваджень за його заявами, зокрема періоди з 17.09.2016 року по 09.12.2016 року, з 03.03.2017 року по 13.06.2017 року, з 21.09.2017 року по 09.02.2018 року, з 04.08.2018 року по 18.09.2019 року, з 17.02.2004 року по 09.09.2005 року. Вказаний закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання ним чинності, набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю. Підставою для розгляду та задоволення його клопотання є правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року у справі № 663/537/17.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора, який вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження, тобто в межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (редакція № 838-VІІІ від 26.11.2015 року).
У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження (в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»).
Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30 червня 1993 року № 3352-XII попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Тобто в розумінні положень вищевказаної норми законодавства, попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Отже, враховуючи вимоги вищезазначених норм закону, перебіг строку попереднього ув`язнення розпочинається з моменту фактичного затримання особи та закінчується моментом набрання вироком законної сили стосовно цієї особи.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджений вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 09.10.2003 року: за п.п. 4,6 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла; за ч. 4 ст. 187 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна, крім житла; за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла (а.с. 39-46).
Ухвалою Верховного Суду України від 17.02.2004 року вирок щодо ОСОБА_7 змінено. Виключено кваліфікацію його дії за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України та ухвалено вважати його засудженим за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання, призначеного судом, у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, і на підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_7 засуджено до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, крім житла. В решті вирок залишено без змін (47-53).
Згідно розпорядження про виконання вироку, такий набрав законної сили 17.02.2004 року (а.с. 54).
Разом з тим, ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 03.02.2017 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_7 зараховано в строк попереднього ув`язнення затримання та тримання під вартою як запобіжний захід з 17.03.2003 року по 17.02.2004 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.с. 61-62).
Звертаючись в суд з заявою, засуджений ОСОБА_7 просив зарахувати в строк покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком, строк попереднього ув`язнення відповідно до норм Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року за періоди з 17.09.2016 року по 09.12.2016 року, з 03.03.2017 року по 13.06.2017 року, з 21.09.2017 року по 09.02.2018 року, з 04.08.2018 року по 18.09.2019 року, з 17.02.2004 року по 09.09.2005 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Оскільки, вирок щодо засудженого ОСОБА_7 набрав чинності 17.02.2004 року, а попереднє ув`язнення закінчується саме з моменту набрання вироком законної сили, тому періоди, на які посилається засуджений, не є попереднім ув`язненням.
Разом з тим, відповідно до висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 663/537/17 від 29.08.2018 року (п.п. 105), якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 року, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VІІІ в силу як прямої, так і зворотної дії в часі.
Так, ОСОБА_7 зараховано в строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі період з часу його затримання, який визначено вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 09.10.2003 року, до моменту постановлення ухвали Верховного Суду України від 17.02.2004 року, згідно якої вирок набрав законної сили, тобто з 17.03.2003 року по 17.02.2004 року, що відповідає наведеному висновку.
За таких обставин відсутні підстави для перерахунку строку попереднього ув`язнення у строк покарання у зазначені ОСОБА_7 періоди, отже суд обґрунтовано відмовив в задоволенні його клопотання.
З огляду на вказане, доводи щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали є безпідставними та такими, які не ґрунтуються на нормах вищезазначених законів України.

Враховуючи викладене, а також те, що порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали, колегією суддів не встановлено, судове рішення місцевого суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Головуюча: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4