Справа № 504/1567/19
Номер провадження 1-кп/504/459/20
У Х В А Л А
12.08.2020смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5

законного представника н/л потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - ОСОБА_9 ,

цивільного позивача ОСОБА_10 ,

представника цивільного позивача адвоката ОСОБА_11

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання представника цивільного позивача - адвоката ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_10 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Під час підготовчого судового засідання до канцелярії суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_11 в інтересах власника майна цивільного позивача ОСОБА_10 про скасування арешту майна, в якому остання просить скасувати арешт майна, а саме автобусу «Volkswagen LT 35» н/з НОМЕР_1 , 2003 року випуску, білого кольору, що належить ОСОБА_10 , накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 01.06.2018р.; зобов`язати співробітників майданчику тимчасового утримання транспортних засобів на території Одеської філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси», розташованого за адресою: м.Одеса вул. Ак. Вільямса, 89-а, безоплатно. Клопотання обґрунтовано тим, що належний ОСОБА_10 автобус на протязі полутора років вибув з володіння власника, знаходиться на штраф-майданчику та приходить в непридатність. Арештований автобус має значні пошкодження, тому його власник не має можливості його відремонтувати. В свою чергу ОСОБА_10 , не є підозрюваним в кримінальному провадженні, в рамках якого накладено арешт, та безпідставне утримання його майна порушує його право власності. Також не є підозрюваним водій, який керував даним транспортним засобом в момент ДТП. Тому є всі підстави вважати, що органи досудового слідства безпідставно обмежували право власності на майно, яке було вилучено, не повертаючи його власнику.

Прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 заперечував проти задоволення даного клопотання, оскільки на разі остаточне рішення у справі не прийняте, письмові докази не досліджувалися, на разі є підстави вважати, що ОСОБА_4 не визнає свою винуватість у вчиненому злочині, а також цивільний позов, тому можуть виникнути питання щодо дослідження доказів.

В свою чергу обвинувачена ОСОБА_4 , її захисник-адвокат ОСОБА_5 та законний представник н/л потерпілих ОСОБА_9 вважали, що клопотання не підлягає задоволенню.

Потерпіла ОСОБА_12 , будучи належним чином повідомленою, до підготовчого судового засідання не з`явилася, однак надала заяву про проведення підготовчого судового засідання без її участі.

Розглянувши клопотання, вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпеченн я збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 01.06.2018р. накладено арешт на вказаний автобус з подальшим збереженням на спец. майданчику №1 тимчасового тримання транспортних засобів №1 МПФ ДП «Інформ-ресурси» МВС України.

З тексту ухвали вбачається, що арешт накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З аналізу ст.100 КПК України вбачається, що речові докази повинні бути збережені до закінчення кримінального провадження.

Так, автобус «Volkswagen LT 35» н/з НОМЕР_1 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, розгляд якого в суді триває, справа перебуває на стадії підготовчого судового засідання, тому на теперішній час існує необхідність в подальшому забезпеченні збереження вказаного майна. Крім того, в судовому засіданні не було встановлено переконливого обґрунтування того, що на даний час відпала потреба у дії такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна. На разі будь-які документи, докази, не досліджувалися, учасники кримінального провадження не допитувалися. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що на даний час на стадії підготовчого судового засідання, відсутні правові підставі, передбачені ст.100 ч. 9 та ч. 4 ст.174 КПК України для прийняття остаточного рішення у справі щодо розпорядження арештованим майном, яке являється предметом злочину, тому клопотання представника цивільного позивача про скасування арешту заявлено передчасно та задоволенню не підлягає.

Крім того, друга вимога клопотання, викладена некоректно і не логічно, не зрозуміло що саме заявник просить, тому також задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98, 100, 131, 170, 174, 372, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника цивільного позивача - адвоката ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_10 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1