№ 1-кп/337/8/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року Колегія суддів Хортицького районного суду м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.3 ст. 15, п.1 ч.2 ст.115 КК України,

встановив:
08.09.2020 року до суду від обвинуваченого ОСОБА_6 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання.

У судовому засіданні обвинувачений підтримав клопотання, пояснив, що йому необхідно заробляти гроші для лікування, його беруть на роботу, також він поновився на заочній формі навчання у Бердянському Університеті.

Захисник ОСОБА_7 підтримав позицію підзахисного, також окрім іншого, пояснив, що ОСОБА_6 вже сім місяців знаходиться на цілодобовому домашньому арешті, обов`язків не порушував, на даний час ризики мінімізовані.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання, вказав, що ризики які були підставою для обрання, та продовження обвинуваченому запобіжного заходу не відпали і актуальні. Вважає, що інший запобіжний захід окрім цілодобового домашнього арешту не забезпечить дієвого контролю за поведінкою обвинуваченого.

З`ясувавши позицію учасників, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків або потерпілих.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 10.02.2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Відповідно до ч.1,2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи клопотання обвинуваченого суд враховує те, що у справі «Ноймайстер проти Австрії» ЄСПЛ констатував, що ризик втечі неминуче зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою, оскільки строк тримання може бути вирахуваний із строку позбавлення волі, який може очікувати особа, якщо її визнають винною, що зменшує спокусу втечі.

Також на даному етапі кримінального провадження, враховуючи те, що прокурор не в змозі забезпечити допит всіх свідків, що призводить до неодноразових відкладень розгляду справи, то такий ризик як незаконний вплив на свідків або потерпілих, може бути усунений шляхом покладанням відповідної заборони спілкуватися із зазначеними особами.

Суд зауважує, що значна тривалість судового розгляду, за відсутності відомостей щодо явного зловживання стороною захисту процесуальними правами, не може перекладатися на обвинуваченого шляхом обмеження права на свобод, що відносно ОСОБА_6 носить тривалий характер, навіть за наявності обґрунтованого обвинувачення, і при цьому очікуване покарання не слід ототожнювати із застосуванням запобіжного заходу.

До клопотання долучені довідка ТОВ «Південь Техпром» про гарантування працевлаштування ОСОБА_6 на посаді водія експедитора з графіком роботи з 08-00 годин до 18-00 годин, копії установчих документів ТОВ «Південь Техпром», наявні підтвердження повноважень особи яка видала довідку про можливість працевлаштування.
Доводи обвинуваченого з приводу поновлення навчання в університеті, не підтверджені жодними доказами.
Також суд зважає на положення ч. 1 ст. 318 КПК України, п. 3 ст. 5 Конвенції про права людини і основоположних свобод, які визначають право на розгляд справи судом упродовж розумного строку, або звільнення під час провадження, при цьому таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Суд вважає, що клопотання обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу підлягає задоволенню частково.

Суд враховує, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, не порушував його умови, та з метою надання можливості самостійно утримувати себе, задовольнити свої життєві потреби, зокрема придбати продукти харчування, медикаменти тощо, а також працевлаштуватися та заробляти на прожиття, суд приходить до висновку за можливе змінити запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час доби, враховуючи графік роботи, а саме з 20-00 годин до 07-00 годин ранку наступного дня, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Даний режим запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового провадження.

Керуючись ст. 181, 194, 201, 331, 392 КПК України, колегія суддів , -
УХВАЛИЛА:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу задовольнити частково.

Змінити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, на домашній арешт у нічний час з 20-00 години до 07-00 години ранку наступного дня за адресою: АДРЕСА_1 , до 14 листопада 2020 року, включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати на виклик до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими в даному кримінальному провадженні.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що в разі невиконання обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Здійснення контролю за виконанням домашнього арешту, покласти на орган Національної поліції України за місцем проживання обвинуваченого.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_3

Суддя: ОСОБА_2