УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , при секретарі ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , погоджене заступником начальника відділу прокуратури Київської області ОСОБА_7 , подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001009 від 25.06.2020 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст.187 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло зазначене клопотання, яке обґрунтовується тим, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001009 від 25.06.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

За обставин, викладених у клопотанні ОСОБА_3 12.07.2020 затримано в порядку статті 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187 КК України.

13.07.2020 слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10.09.2020.

Підставами підозрювати ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень є зібрані в кримінальному провадженні докази.
У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний вчинив інкриміновані злочини, які відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачає покарання лише у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років.
У зв`язку з чим слідчий просить продовжити відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи, що він раніше судимий, що є також підставою вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілих, свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. При цьому, враховуючи, що строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу закінчується 10.09.2020, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку неможливо, враховуючи необхідність в отриманні висновку експерта за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи; звернутися до слідчого судді з клопотанням про примусове відібрання зразків букального епітелію у підозрюваних, призначити ряд експертиз, отримати висновки експертів, встановити інших осіб, причетних до події злочинів, виконати інші слідчі (розшукові) дії, а також вимоги статті 291 КПК України.
Слідчий посилається на те, що при обранні запобіжного заходу необхідно врахувати те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Беручи до уваги викладене, а також дані про особу ОСОБА_3 , обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених в ньому, надав копію висновку експерта, складеного 10.08.2020 за результатами проведення судово-дактилоскопічної експертизи, який свідчить про причетність ОСОБА_3 до інкримінованих злочинів, а також долучив копію ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04.09.2020, якою продовжено строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження до шести місяців, тобто до 12 січня 2021 року.
Захисник вказав на недоведеність причетності ОСОБА_3 до інкримінованих злочинів, зазначив про необґрунтованість клопотання та ризиків, наведених в ньому, а також вказав на докази щодо алібі ОСОБА_3 , які спростовують його причетність у вчиненні інкримінованих злочинів. Зазначив про міцність соціальних зв`язків ОСОБА_3 та надав документи на підтвердження його позитивної характеристики.
Підозрюваний також заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наголосив, що не причетний до вчинення інкримінованих злочинів.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, на які посилається слідчий, обґрунтовуючи доводи клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
В судовому засіданні встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001009 від 25.06.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

За обставин, викладених у клопотанні ОСОБА_3 12.07.2020 затримано в порядку статті 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187 КК України.

13.07.2020 слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10.09.2020.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04.09.2020 строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження продовжено до шести місяців, тобто до 12.01.2021.

З наданих матеріалів клопотання вбачається, що на даній стадії є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ст..257, ч.4 ст.187 КК України, що підтверджується наявними в матеріалах та дослідженими суддею доказами.
Варто зазначити, що під час вирішення питання щодо застосування/продовження запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчому судді під час вирішення питання про застосування/продовження запобіжного заходу не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, яким закінчується судове провадження.

Таким чином, на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не оцінює надані фактичні дані на предмет їх належності та допустимості, проте наведені дані, враховуючи стадію досудового розслідування, свідчать про причетність ОСОБА_3 до події вказаних злочинів, враховуючи наявні протоколи слідчих дій в сукупності з іншими документами, в тому числі висновок експерта, складеного 10.08.2020 за результатами проведення судово-дактилоскопічної експертизи, який свідчить про причетність ОСОБА_3 , а також зважаючи на те, що слідчим суддею на даній стадії не вирішується питання про винуватість особи, а лише про її причетність до події інкримінованого злочину, враховуючи також те, що слідчому судді на даній стадії не надається всього об`єму доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обговорюючи питання наявності зазначених у клопотанні ризиків щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення є цілком ймовірним.

В судовому засіданні встановлено дані щодо особи підозрюваного, який раніше не судимий, не одружений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання.

Щодо доводів сторони захисту про наявності у ОСОБА_3 алібі на спростування його причетності до вчинення злочинів, слідчий суддя зазначає, що вони мають перевірятися в судовому засідання складом суду безпосередньо під час судового слідства, оскільки на даній стадії слідчому судді не надається той об`єм доказів, на підставі яких можливо вирішити питання про винуватість чи невинуватість особи, зазначене є предметом судового розгляду, зважаючи також на те, що оцінка рівня достовірності доказів щодо алібі підозрюваного повноцінно має бути перевірена під час судового розгляду, коли буде вирішуватися питання саме доведеності винуватості ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованих злочинів. Крім того, наявність роботи і сім`ї у підозрюваного не є тим стримуючим фактором для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Наведене вище є достатньо вагомими підставами для прийняття підозрюваним спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Враховуючи характер правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , його особу, вбачається за необхідне продовження дії відносно до нього запобіжного заходу.

При цьому, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи розуміння ним тяжкості покарання, яке йому загрожує, в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих злочинів, а також про можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і визначений вичерпний перелік випадків можливості застосування такого заходу.

Наведене вище нівелює доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та свідчить про відсутність підстав для застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для продовження відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, у т.ч. вік, обставини вчинення злочину, стадію кримінального провадження, інші дані, що характеризують особу підозрюваного, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Крім того, слідчий суддя вважає, що слід не визначати підозрюваному заставу, з огляду на те, що він підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, що узгоджується з приписами частини четвертої статті 183 КПК України, згідно якої слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити частково.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали визначити на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, терміном до 04 листопада 2020 року включно.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1