печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого третього слідчого відділу (Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 04.03.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000378 від 28.03.2019, щодо вчинення колишнім Генеральним прокурором України ОСОБА_7 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001594 від 14.06.2016 притягнення завідомо невинного ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, поєднаного із обвинуваченням у вчиненні особливо тяжкого злочину та штучним створенням доказів обвинувачення та іншою фальсифікацією, - на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.372 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
23.03.2020 адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м.Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого третього слідчого відділу (Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 04.03.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000378 від 28.03.2019, щодо вчинення колишнім Генеральним прокурором України ОСОБА_7 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001594 від 14.06.2016 притягнення завідомо невинного ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, поєднаного із обвинуваченням у вчиненні особливо тяжкого злочину та штучним створенням доказів обвинувачення та іншою фальсифікацією, - на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.372 КК України.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на неповноту та однобічність досудового розслідування кримінального провадження та його неефективність, зазначає про невмотивованість підстав для закриття даного кримінального провадження, викладених у оскаржуваній постанові, оскільки слідчим ОСОБА_4 залишена без уваги суттєва розбіжність в показаннях допитаних: колишнього Генерального прокурора України ОСОБА_7 , слідчого ОСОБА_8 , прокурорів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Зазначає, що слідчим були встановлені політичні мотиви кримінального переслідування ОСОБА_6 з боку колишнього Генерального прокурора ОСОБА_7 , однак належної правової оцінки встановленим обставинам він не надав. Також вказав, що слідчим вибірково вилучено лише незначну частину документів, до яких отримувався тимчасовий доступ, хоча матеріали справи налічують більше 110 томів.

Крім того, адвокат послався на те, що до винесення слідчим ОСОБА_4 оскаржуваної постанови, адвокат АО «АВЕР ЛЄКС» ОСОБА_5 звернувся до Державного бюро розслідувань із клопотаннями про вчинення процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000378, а саме: допит ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за участі представників ОСОБА_6 - адвокатів АО «АВЕР ЛЄКС», а також ним ставилося питання про проведення слідчих дій у даному кримінальному провадженні, а саме допиту адвокатів АО «АВЕР ЛЄКС» ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які здійснювали захист ОСОБА_6 як під час досудового розслідування кримінального провадження № 0001594, так і під час судового розгляду даного кримінального провадження, яким були відомі обставини, які важливі для з`ясування істини у кримінальному провадженні. Однак, слідчим ОСОБА_4 було відмовлено у допиті вищевказаних осіб та проведенні інших процесуальних дій та вже через тиждень винесено оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, яка винесена із грубим порушенням засад кримінального провадження, у зв`язку з чим адвокат просив її скасувати.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, та просив її задовольнити з підстав наведених у її змісті.

Слідчий ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечував, вважаючи оскаржувану постанову законною і обґрунтованою. Щодо доводів скарги, слідчий зауважив, що досудове розслідування проводилось повно та об`єктивно, були допитані всі особи, на які в своєї заяві посилався адвокат ОСОБА_5 , але ця інформація свого підтвердження не знайшла, неправомірність дій ОСОБА_7 ним не була встановлена. При цьому, доцільності у проведені допиту заявника та інших адвокатів у справі ОСОБА_6 ним не вбачалось, оскільки доводи, наведені в заяві, ним могли бути перевірені іншим шляхом, що і було зроблено.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши скаргу, дослідивши долучені до неї документи, а також вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000378 в 4 томах, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Матеріалами кримінального провадження не спростовано твердження заявника про отримання копії оскаржуваної постанови 12.03.2020, а відтак, слідчий суддя вважає скаргу поданою на пошту 20.03.2020 у встановлений ст. 304 КПК України десятиденний строк.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

Судовим розглядом встановлено, що слідчими третього слідчого відділу (Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Державного бюро розслідувань, проводилось досудове розслідування кримінального провадження №0000378 від 28.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.372 КК України.

Обставинами досудового розслідування було те, що відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_15 від 12.03.2019 у справі № 761/8932/19, якою зобов`язано уповноважених посадових осіб Державного бюро розслідувань внести до єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 від 20.02.2019.

При цьому, оцінюючи доводи скарги адвоката ОСОБА_5 щодо неповноти досудового розслідування, слідчий суддя виходив з наступного.

Як вбачається з оскаржуваної постанови слідчого про закриття кримінального провадження, відповідно до листа Генеральної прокуратури України № 10/4/2-22437 від 12.06.2019, а також згідно показань свідка ОСОБА_8 (т.2 а.м. 35-40) у провадженні слідчих Управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України, де він працював ст.слідчим з ОВС, перебувало кримінальне провадження №0001594 від 14.06.2016 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 5 ст. 27, ч. З ст. 110, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 437 КК України. За результатами розслідування 14.03.2017 обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 направлено до Оболонського районного суду міста Києва для здійснення спеціального судового провадження. 24.01.2019 Оболонським районним судом міста Києва ухвалено обвинувальний вирок відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 437 КК України, за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110 останнього виправдано. Свідок ОСОБА_8 зазначив, що за час своєї роботи в органах прокуратури жодних вказівок від ОСОБА_7 або іншої службової особи щодо фальсифікації доказів та фабрикування вказаного кримінального провадження він не отримував.

Слідчим також було допитано свідка - ОСОБА_7 , колишнього Генерального прокурора України (т.2 а.с. 70-75), який зазначив що він як прокурор групи прокурорів постійно відслідковував ситуацію зі збиранням і перевіркою доказів у кримінальному провадженні №0001594, аналізував зібрані матеріали. Приблизно на початку листопада 2016 року прокурорами та слідчими було зібрано достатні дані, що переконливо свідчили про учинення злочинів ОСОБА_6 та давали підстави для повідомлення ОСОБА_6 про підозру. Після цього, ним та іншими прокурорами та слідчими у кримінальному провадженні №0001594 проводилася робота зі складання проекту повідомлення про підозру ОСОБА_6 28 листопада 2016 року він повідомив ОСОБА_6 про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 5 ст. 27, ч. З ст. 110, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 437 КК України. 27 січня 2017 року ним було здійснено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 5 ст. 27, ч. З ст. 110, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 437 КК України. Свідок зазначив, що підозра ОСОБА_6 була цілком обґрунтованою та ґрунтувалася на сукупності зібраних доказів по кримінальному провадженню №0001594. Зібрані докази переконливо свідчили про те, що ОСОБА_6 вчинив вказані злочини. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні проводилося повно, всебічно і об`єктивно відповідно до вимог КПК України. У березні 2017 року слідчим було складено обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 , який був погоджений прокурором ОСОБА_16 та направлений до суду. Досудове розслідування проводилося у достатні терміни, ніяких вказівок фабрикувати матеріали кримінального провадження ним не надавалось. Судом постановлено обвинувальний вирок, що підтверджує об`єктивність розслідування та достатність доказів вини ОСОБА_6 ..

Вказані обставини підтверджені показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 від 17.10.2019, які входили до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні №0001594 та здійснювали у ньому процесуальне керівництво (т.2 а.м. 41-48).

З огляду на викладене, доводи скаржника про не проведення допитів ОСОБА_7 та прокурорів є безпідставними.

Слідчим було також вилучено частину документів копій матеріалів кримінального провадження №0001594 під час тимчасового доступу 27.08.2019 у приміщенні Київського апеляційного суду, що містяться у матеріалах справи № 756/4855/17 (т.2 а.м. 66-67, томи 3,4). На думку слідчого судді, вказаний об`єм документів є достатнім для перевірки доводів, викладених у заяві адвоката ОСОБА_5 про злочин, а також для обгрунтування слідим прийнятого ним рішення.

Зміст вказаних документів, зокрема й матеріалів кримінального провадження №0001594, повністю узгоджується з показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 . Проведеним аналізом змісту вказаних матеріалів слідчим будь-яких ознак притягнення завідомо невинного ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, чи то штучного створення доказів обвинувачення та іншої фальсифікації у вказаному кримінальному провадженні, не було встановлено.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що доводи скарги адвоката ОСОБА_5 зводяться до загальних формулювань, не містять посилання на чіткий перелік не проведених слідчих та перевірочних, які могли б суттєво вплинути на результат досудового розслідування, а відтак, доводи про неповноту досудового розслідування є необгрунтованими, а твердження скаржника про невідповідність висновків слідчого фактичним обставинам справи - безпідставні.

Водночас, перевіряючи зміст вказаної постанови на предмет відповідності рішення про закриття кримінального провадження вимогам п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий суддя відзначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.

Зважаючи на обставини, наведені у оскаржуваній постанові, яка відповідає інформації, наявній у матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що висновок органу досудового розслідування в особі слідчого третього слідчого відділу (Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 04.03.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000378 від 28.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.372 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні Генерального прокурора України ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.372 КК України, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на нормах діючого законодавства.

Незгода адвоката ОСОБА_5 з прийнятими слідчим ОСОБА_4 рішенням про закриття кримінального провадження фактично зводиться до надання ним власної оцінки фактичним обставинам справи, що на думку слідчого судді, є безпідставним.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого третього слідчого відділу (Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 04.03.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000378 від 28.03.2019 щодо вчинення колишнім Генеральним прокурором України ОСОБА_7 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001594 від 14.06.2016 притягнення завідомо невинного ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, поєднаного із обвинуваченням у вчиненні особливо тяжкого злочину та штучним створенням доказів обвинувачення та іншою фальсифікацією, - на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.372 КК України, - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1