ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3431/20 Справа № 208/738/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
представника потерпілого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № №0000097 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 червня 2020 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська, громадянки України, маючу середньо освіту, не працюючої, незаміжня, маючу неповнолітню дитину, 2017 року народження, яка знаходиться на утриманні держави, мешкала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,
18.07.2018 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 гривень;
10.02.2020 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 червня 2020 року ОСОБА_7 , визнано винною у скоєнні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначено їй покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з числа призначених, визначено ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 10.02.2020 року, більш суворим покаранням за теперішнім вироком, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.
Початок строку відбуття призначеного ОСОБА_7 судом покарання, вирішено рахувати з 09.10.2019 року.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 задоволено у повному обсязі, стягнувши на її користь з засудженої ОСОБА_7 у якості відшкодування матеріальної шкоди 83 гривні.
Захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженої ОСОБА_7 , до набрання вироком законної сили, вирішено залишити раніше обраний тримання під вартою.
Доля речових доказів ти процесуальних витрат вирішена у відповідності вимог процесуального закону.
Цим вироком дії обвинуваченої ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
За обставин, встановлених судом та викладених в мотивувальній частині вироку, 23.12.2018 року, приблизно о 16.45 годині, ОСОБА_12 перебуваючи біля магазину «Черемшина», який розташований за адресою: м. Кам`янське, вул. Васильєвська, 95/4, побачила раніше незнайомого їй чоловіка - ОСОБА_13 , який в цей час розмовляв по мобільному телефону «Sony Хреrіа ХА Dual F1» та закінчивши розмову поклав вищевказаний телефон до своєї кишені.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в зазначеному місці, приблизно о 17.00 годині, ОСОБА_12 підійшла до ОСОБА_14 та в ході розмови з останнім, діючи таємно, повторно, впевнившись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, скориставшись тим, що ОСОБА_14 відволікся та тимчасово втратив контроль за своїм майном, із корисливих мотивів, з правої бокової кишені куртки ОСОБА_14 викрала належний тому мобільний телефон, вартість якого складає 4 249,15 грн.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_12 залишила місце вчинення злочину, викраденим майном у подальшому розпорядилась на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_14 майнову шкоду на вищезазначену суму.

02 лютого 2019 року, приблизно о 14.30 годині, ОСОБА_12 знаходилась за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_11 , в квартирі, цю розташована за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , та перебуваючи в кухонному приміщені вела розмову з ОСОБА_15 . В цей момент у ОСОБА_12 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння майном ОСОБА_15 , і вона реалізуючи його, дочекалась поки залишиться поза увагою останньої. Далі, впевнившись що ОСОБА_15 не може здійснювати контроль за своїм майном, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, таємно, з корисливих мотивів, вийшла з кухонного приміщення та пройшла в кімнату № 40, звідки шляхом вільного доступу викрала електричну дриль «DVT" SBM-500 с/н 130602540», зеленого кольору, вартістю 550 гривень, DVD - програвач «ЕRGO», чорного кольору, вартістю 266,67 гривень, мультиварку «Redmond», сірого кольору з білою кришкою, вартістю 483 гривень, що належить ОСОБА_11 , після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим завдала останній майнову шкоду на загальну суму 1 299,67 грн.

05 лютого 2019 року, приблизно о 13.00 годині, ОСОБА_12 знаходилась за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_16 в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 та перебуваючи в кухонному приміщені вела розмову з останнім. В цей момент у ОСОБА_12 раптово виник протиправний злочинний умисел спрямований на таємне заволодіння майном ОСОБА_17 , і вона реалізуючи його, дочекалась поки той не зможе здійснювати контроль за своїм майном. Впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_12 діючи повторно, таємно, з корисливих мотивів, вийшла з кухонного приміщення в кімнату № 41, де зберігалося майно ОСОБА_17 , шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон «Samsung GT-S7562», вартістю 493,33 гривні, котрий належить останньому після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, чим потерпілому майнову шкоду на вищезазначену суму

17 березня 2019 року, приблизно о 13.00 годині ОСОБА_12 знаходилась за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_18 , в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , та перебуваючи в приміщені нежилої кімнати побачила, в шафі, шуруповерт «Stern PRCD 120-2» та кутову шліф машинку «Makita GA5030» .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_12 діючи таємно, повторно, впевнившись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, скориставшись тим, що потерпіла тимчасово втратила контроль над своїм майном, із корисливих мотивів шляхом вільного доступу, з шафи, викрала шуруповерт, вартість якого не встановлена, та кутову шліф машинку вартістю 866 гривень 33 копійки, які на праві власності належать потерпілій ОСОБА_18 .

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_12 залишила місце вчинення злочину, викраденим майном, у подальшому, розпорядившись на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_18 майнову шкоду на зазначену вище суму.

08.05.2019 року, приблизно о 10.00 годині, ОСОБА_12 перебувала біля салону краси «Орхідея», розташованого за адресою: пр. Тараса Шевченка, 22/27 в м. Кам`янське, де зустрілася з раніше знайомою ОСОБА_19 . В ході розмови ОСОБА_12 побачила у Благодатних мобільний телефон "TWOE Е280", та вирішила ним заволодіти.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_12 , приблизно о 10.30 годині, діючи повторно, з корисливих мотивів, розуміючи, що ОСОБА_20 сприймає її як свою знайому та довіряє їй, запевнила останню, що їй потрібен мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка. Благодатних довіряючи ОСОБА_12 , очікуючи, що остання поверне майно по мінуванню потреби, передала ОСОБА_12 зазначений телефон.

Піданова, тримаючи вищевказаний телефон в руках, та не маючи наміру у майбутньому повертати його власнику, повідомила ОСОБА_20 , що відійде на 15 хвилин у справах та повернеться, на що остання, довіряючи ОСОБА_12 , погодилась. Після чого, ОСОБА_12 , утримуючи при собі мобільний телефон потерпілої, залишила місце вчинення злочину, викраденим мобільним телефоном Благодатних вартістю 333 гривні 33 копійки розпорядилася на власний розсуд, чим заподіяла останній майнову шкоду у зазначеному розмірі.

31.08.2019 року, приблизно о 19.00 годині, ОСОБА_12 знаходилась за місцем мешкання ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , в будинку, що розташований за адресою: в АДРЕСА_6 , та перебуваючи в одній з кімнат вказаного будинку побачила, на тумбі мобільний телефон «Prestigio psp 5513».

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_12 діючи повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, скориставшись тим, що потерпілий тимчасово втратив контроль за своїм майном, шляхом вільного доступу викрала зазначений мобільний телефон, вартість якого складає 1 233 гривні, який на праві власності належить потерпілому ОСОБА_23 .

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_12 залишила місце вчинення злочину, викраденим майном, у подальшому, розпорядившись на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_23 майнову шкоду на вищезазначену суму.

14.09.2019 року, приблизно о 07.00 годині, ОСОБА_12 знаходилась за місцем мешкання ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_7 , та перебуваючи в спальній кімнаті вказаної квартири, побачила на тумбі мобільний телефон «Fly FS454 Nimbus 7» належний ОСОБА_26 , яка перебувала в гостях за вищевказаною адресою.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_12 діючи повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, скориставшись тим, що потерпіла тимчасово втратила контроль за своїм майном, шляхом вільного доступу, з тумби, викрала зазначений мобільний телефон, після чого залишила місце вчинення злочину, викраденим майном, у подальшому, розпорядившись на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_27 майнову шкоду у сумі 633 гривні.

25.09.2019 року, приблизно о 14.00 годині, ОСОБА_12 знаходилась за місцем мешкання ОСОБА_28 , в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_8 , де в спальній кімнаті побачила підлогові ваги «Еlеnberg» зі скляною поверхнею, а в кухні вентилятор «SТ» модель 33-045-01.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_12 діючи повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, скориставшись тим, що потерпілий тимчасово втратив контроль за своїм майном, шляхом вільного доступу з спальної кімнати викрала підлогові ваги вартістю 91 гривні 67 копійок та вентилятор вартістю 200 гривень, які на праві власності належать потерпілому ОСОБА_29 .

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_12 залишила місце вчинення злочину, викраденим майном у подальшому розпорядившись на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому майнову шкоду на загальну суму 291 гривні 67 копійок.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачена просить скасувати вирок суду першої інстанції та пом`якшити призначене їй покарання.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що покарання є занадто суворим, що не відповідає ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні обвинувачена та її захисник підтримали апеляційну скаргу обвинуваченої, вважали, що покарання призначене ОСОБА_7 є занадто суворим.
У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої та просив залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.
Потерпіла та представник потерпілого заперечували проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи апеляційний суд дійшов наступного висновку.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які її засуджено, за обставин, встановлених судом та викладених у вироку, а також кваліфікація її діянь за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України у апеляційній скарзі не оскаржуються.
Відповідно до положень ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушення.
Згідно з положеннями частини 3 цієї норми, підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинений злочин, визначаються ст. 69 КК України.
Згідно з приписами ст. 69 КК України призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за вчинене кримінальне правопорушення, може мати місце за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості цього кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного.
Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням всіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.
Під час розгляду кримінального провадження достатніх підстав для застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_7 вимог ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено і в апеляційній скарзі обвинуваченої також не наведено.
При призначенні ОСОБА_7 покарання суд врахував характер скоєних нею кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, та всі обставини, що впливають на покарання.
Апеляційним судом встановлено, що судом першої інстанції враховані обставини, які пом`якшують покарання, а саме визнання нею своєї вини, щире каяття, часткове відшкодування завданого збитку. Обставин, які обтяжують покарання судом першої інстанції не встановлено.
З урахуванням сукупності перелічених даних, тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які відносяться до нетяжких кримінальних правопорушень, а також даних про особу обвинуваченої, яка вину визнала повністю, раніше судима, маючи не погашену судимість, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та знов вчинила низку аналогічних кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі без застосування положень ст. 69 КК України у межах санкцій ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.
Суд першої інстанції детально проаналізував сукупність зазначених обставин, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням обставин провадження, особи обвинуваченої та її ставлення до вчиненого, дійшов, на думку суду апеляційної інстанції, правильного висновку про призначення ОСОБА_7 покарання виключно у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретним їх обставинам, даним про особу обвинуваченої.
З урахуванням вищезазначеного, обставин, що можуть істотно знижувати ступінь тяжкості вчинених обвинуваченою кримінальних правопорушень ОСОБА_7 не наведено, а тому підстави для застосування більш м`якого покарання до обвинуваченої ОСОБА_7 відсутні.
З огляду на викладене, наведені в апеляційній скарзі обвинуваченої доводи не впливають на відповідність призначеного покарання і не містять достатніх даних про призначення їй покарання з застосуванням положень ст. 69, 75 КК України, про що наполягала в своїй апеляційній скарзі обвинувачена.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що призначене обвинуваченій ОСОБА_7 покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для її виправлення та не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги обвинуваченої, вважаючи доводи останньої необґрунтованими.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 червня 2020 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, - залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а обвинуваченою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4