"22" липня 2020 р. Справа № 363/1605/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2020 року м. Вишгород
Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника органу пробації ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вишгородського районного суду Київської області подання Вишгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про вирішення питання скасування звільнення від відбування покарання і направлення засудженого для відбування покарання в місця позбавлення волі у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який засуджений 19.02.2018 року вироком Вишгородського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,-

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2020 року від начальника Вишгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві надійшло подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням засудженого для відбування покарання в місця позбавлення волі відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який засуджений 04.07.2018 року вироком Вишгородського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
Подання обґрунтовано тим, що за час перебування на обліку у Вишгородському РВ з питань пробації ОСОБА_5 зарекомендував себе негативно, на реєстрацію до Вишгородського РВ з питань пробації 29.11.2019 року, 27.12.2019 року та 28.02.2020 року не з`являвся та ухиляється від виконання своїх обов`язків покладених на нього судом, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
В судовому засіданні прокурор та представник Вишгородського РВ з питань пробації подання підтримали та просили задовольнити, зазначивши, що ОСОБА_5 ухилявся і від явки до суду на розгляд даного подання, а це в свою чергу свідчить про те, що останній на шлях виправлення не стає.
Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити у задоволені заявленого подання. Пояснив, що місця проживання не змінював та не ухилявся від явки до уповноваженого органу з питань пробації свідомо, декілька разів не приходив на відмітку у зв`язку з відсутністю коштів на проїзд та намаганням працевлаштуватися. Просив надати шанс на виправлення та зобов`язується з`являтися для реєстрації до органу пробації.
Заслухавши думку прокурора, представника Вишгородського РВ з питань пробації та засудженого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне у задоволенні подання відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст.75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування покарання згідно з вироком суду.
Так, при скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Судом встановлено, що вироком Вишгородського районного суду Київської області від 04.07.2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він впродовж іспитового строку 2 (два) роки не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Вирок суду набрав законної сили 06.08.2018 року.
09.08.2018 року розпорядження та копія вироку суду відносно ОСОБА_5 надійшли до Вишгородського РВ з питань пробації на підставі яких останній був постановлений на облік.
19.09.2018 року ОСОБА_5 були роз`яснені порядок та умови відбування іспитового строку та покладені на нього судом обов`язки та було встановлено день явки на реєстрацію до Вишгородського РВ з питань пробації остання п`ятниця кожного місяця. Однак, ОСОБА_5 зарекомендував себе негативно, на реєстрацію до Вишгородського РВ з питань пробації 29.11.2019 року, 27.12.2019 року та 28.02.2020 року не з`являвся та ухиляється від виконання своїх обов`язків покладених на нього судом.
Відповідно до ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Відповідно до п.8 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Враховуючи, що місцезнаходження ОСОБА_5 не змінював, повідомив про причини своєї неявки до відділу з питань пробації, запевнив, що порушувати обов`язки, покладені на нього судом більше не буде, суд вважає, що вчинені засудженим порушення щодо нез`явлення до органу пробації для реєстрації, не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення. Крім того, суд враховує, що іспитовий строк за вироком суду сплинув 04.07.2020 року.
Таким чином, суд приходить висновку, що на даний час відсутні підстави, які б, поза розумним сумнівом, вказували на необхідність направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком у даному випадку.
При таких обставинах суд вважає за необхідним відмовити у задоволенні подання.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні подання Вишгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про вирішення питання скасування звільнення від відбування покарання і направлення засудженого для відбування покарання в місця позбавлення волі у відношенні ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Вишгородський районний суд Київської області, протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1