печерський районний суд міста києва
Примірник № ___
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представників потерпілого адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах потерпілого ОСОБА_6 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0003181, -

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді надійшло клопотання адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах потерпілого ОСОБА_6 про тимчасовий доступ до документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме матеріалів наглядового провадження №14/1/131676-09 в частині, яка стосується:

- підтвердження фактичної передачі майна, вилученого у ОСОБА_6 в ході проведення обшуків 24.06.2009 та 19.01.2016 ІНФОРМАЦІЯ_1 до компетентних органів Сполучених Штатів Америки на виконання запитів про надання міжнародної правової допомоги від 2009 та 2015 років;

- переліку речей, які фактично були передані на користь компетентних органів США на виконання вказаних вище запитів про надання міжнародної правової допомоги;

- змісту подальшого листування між компетентними органами України та Сполучених Штатів Америки з питань, які стосуються поточного місцезнаходження та процесуального майна, що належить ОСОБА_6 та його фактичного повернення органами Сполучених Штатів Америки, з можливістю виготовлення копій вказаних документів.

Обґрунтовуючи внесене клопотання, адвокати зазначають, що в провадженні ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває кримінальне провадження №0003181 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

Предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003181 є обставини ймовірного вчинення службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 умисних дій, спрямованих на заволодіння майном, належним ОСОБА_6 .

Вказують, що надання ОСОБА_6 , як власнику майна відомостей щодо належного йому майна не можуть зашкодити проведенню досудового розслідування Сполученими Штатами Америки та не порушують таємницю досудового розслідування.

Таким чином, адвокати вважають, що у розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувають відомості, які мають значення для кримінального провадження і захисту прав та інтересів ОСОБА_6 як потерпілого та входять до предмету доказування.

В судовому засіданні адвокати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вимоги клопотання підтримали, просили задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні оголосила письмову позицію. Зазначила, що у своїх запитах американська сторона неодноразово наголошувала, що відомості кримінального провадження вважаються таємними та просила забезпечити їх конфіденційність. У зв`язку з чим, вважала, що надання тимчасового доступу до матеріалів наглядового провадження №14/1/1-31676-09 щодо виконання ІНФОРМАЦІЯ_4 міжнародно правового доручення за запитом компетентних органів США відносно ОСОБА_6 суперечитиме нормам міжнародного договору та законодавству України. Також зазначила, що питання про тимчасовий доступ до матеріалів наглядового провадження №14/1/1-31676-09 вже було предметом судового розгляду та ухвалою слідчого судді в задоволенні такого клопотання було відмовлено.

Вислухавши позиції сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя надходить до наступних висновків.

Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003181 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

Відповідно до ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Положення цієї частини не поширюються на провадження, яке може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого (кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення).

Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення таких дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 06.02.2019 у справі № 640/12966/13-к вказав, що в порядку ч. 4 ст. 29 КПК судові рішення, якими суд закінчує судовий розгляд по суті, у перекладі на рідну або іншу мову, надаються лише сторонам кримінального провадження, до числа яких, статтею 3 КПК потерпілих осіб не віднесено. При цьому, ключовим, в цій ситуації, є позиція ВС щодо того, хто є сторонами кримінального провадження, у порядку ст. 3 КПК України, а не порядок застосування норм ст. 29 того ж Кодексу.

Указана позиція суду касаційної інстанції береться слідчим суддею до уваги з огляду на положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» з метою забезпечення однакового та правильного застосування норм процесуального законодавства, які регулюють аспекти реалізації у цій сфері повноважень слідчого судді з контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні.

З огляду на вищезазначене слідує, що за положеннями норм кримінального процесуального закону, право здійснити тимчасовий доступ до речей і документів надається виключно сторонам кримінального провадження, до яких за загальним правилом відносяться слідчий, прокурор, підозрюваний, обвинувачений та його представник, у той час, як потерпілий та його представник є стороною кримінального провадження тільки у випадках, прямо передбачених КПК України (у справах приватного обвинувачення або у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді).

Таким чином, звернення представника потерпілого до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів у порядку ст. ст. 159-160 КПК України, у цій ситуації, є не вірним способом захисту прав та свобод потерпілих.

Враховуючи викладене, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 108, 160, 162-164, 166, 309, 477 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах потерпілого ОСОБА_6 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0003181 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1