15.10.2020 Єдиний унікальний № 371/979/20
Провадження 1-кп/371/138/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року м. Миронівка
Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миронівка у спрощеному провадженні кримінальне провадження № 0000026 від 14 серпня 2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця с. Маслівка, Миронівського району, Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, працюючого на посаді різноробочого в Маслівському аграрному фаховому коледжі ім.. П.Х. Гаркавого Білоцерківського аграрного університету, не одруженого, дітей на утриманні не має, не депутата, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,
ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2020 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом без належного дозволу, прибув до річки Росава, розташованої неподалік вулиці Незалежності села Маслівка Миронівського району Київської області, з метою вилову риби для власних потреб.
Того ж дня, 13 серпня 2020 року, ОСОБА_5 з використанням дерев`яного човна виплив на річку Росава та близько 20 год. 20 хв. виставив дві власні рибальські сітки з жилки з наступними характеристиками: перша сітка крок вічка 20 мм; довжина 41 м; висота 1,2 м, друга сітка крок вічка 35 мм; довжина 68 м; висота 1,4 м, які є забороненим знаряддям лову та є забороненими для використання у промисловому лові, після чого повернувся до свого місця проживання.
Наступного дня, 14 серпня 2020 року, приблизно о 07 год. 00 хв., ОСОБА_5 , повернувшись до залишених у річці сіток з жилки та реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з метою власного збагачення шляхом незаконного вилову риби та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді істотної шкоди рибному господарству та бажаючи їх настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони та відтворення навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, здійснив незаконний вилов риби в порушення вимог пп. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 року, за допомогою вказаних риболовних сіток, які відносяться до заборонених знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань.
Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_5 , використовуючи заборонені знаряддя лову здійснив незаконний вилов риби цінних порід, а саме: карась 34 шт, лин - 3 шт, щука 2 шт, окунь 10 шт, плітка 112 шт, чим заподіяв істотну шкоду рибному господарству України згідно такс, встановлених постановою кабінету міністрів України № 1209 від 21 листопада 2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування збитків, заподіяних внаслідок незаконного добування (збору) або знищення цінних видів риб і інших об`єктів водного промислу» з розрахунку розміру шкоди, проведеної управлінням Державного агентства рибного господарства у Київській області на загальну суму 11 305, 00 грн., що становить істотну шкоду навколишньому природному середовищу на вищевказану суму.
14 серпня 2020 року приблизно о 08 год. 00 хв. ОСОБА_5 був виявлений головним інспектором рибоохоронного патруля Управління державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області.
Згідно висновку Інституту рибного господарства від 1 жовтня 2020 року №450-10/20, шкода рибному господарству України, яка завдана вилученням водних біоресурсів відповідно до матеріалів кримінального провадження №0000026 від 14 серпня 2020 року є істотною.
Таким чином, своїми діями, які виявилися у вчиненні незаконного зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - проступок, передбачений ч. 1 ст. 249 КК України.
Положеннями ч. 2 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Відповідно до ч. 3 ст. 382 КПК України суд має право призначити розгляд обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
В ухвалі суду від 09 жовтня 2020 року у кримінальному провадженні ЄУ№371/979/20 було визначено судовий розгляд проводити у відкритому судовому засіданні з викликом учасників кримінального провадження, оскільки у суду були відсутні дані про те, що обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
У судовому засіданні ОСОБА_5 обставини викладені в обвинувальному акті підтвердив, суду пояснив, що дійсно в ніч з 13 на 14 серпня 2020 року здійснював незаконний вилов риби незаконними знаряддями - сіткою, та що виловив: карася 34 шт., лина - 3 шт., щуки 2 шт., окуня 10 шт., плітки 112 шт., а також, що близько 08:00 ранку 14 серпня 2020 був виявлений працівниками рибної охорони.

Відповідно до ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого та вивчення доказів, які характеризують його особу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_5 кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 249 КК України, як вчинення незаконного зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, перебування на утриманні обвинуваченого непрацездатної матері - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скрутне матеріальне становище обвинуваченого.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_5 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він, офіційно працевлаштований, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, має місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, наявність декількох пом`якшуючих обставин, а також той факт, що у судових дебатах прокурор просив застосувати до обвинуваченого положення ст. 69 КК України та призначити йому покарання нижче нижчої межі санкції ч. 1 ст. 249 КК України у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за правилами ч. 1 ст. 69 КК України нижче нижчої межі санкції ч. 1 ст. 249 КК України, а саме у виді 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Під час проведення досудового розслідування були залучені експерти для проведення судової інженерно-технічної експертизи № 999/1035-1038/20-23 від 17 вересня 2020 року. Зазначені витрати у відповідності вимог ст. 122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст.ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень 00 копійок.
Речові докази, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Миронівського ВП ГУ НП в Київській області, а саме: дві сітки з жилки з наступними характеристиками: перша сітка крок вічка 20 мм; довжина 41 м; висота 1,2 м, друга сітка крок вічка 35 мм; довжина 68 м; висота 1,4 м, які є забороненим знаряддям лову та є забороненими для використання у промисловому лові - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 1307 (одна тисяча триста сім) гривень 52 копійки.

Обвинуваченому запобіжний захід не обирався.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Згідно з частиною другою ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1
З оригіналом згідно.
Суддя: ОСОБА_1