Постанова
Іменем України
03 листопада 2020 року

м. Київ
справа № 159/412/20
провадження № 51-2193км20

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу судді Рівненського апеляційного суду від 15 травня 2020 року про повернення апеляційної скарги,

встановив:
Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2020 року ОСОБА_6 засудженого за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор звернувся до апеляційного суду зі скаргою на зазначений вирок суду першої інстанції.
Ухвалою судді Рівненського апеляційного суду від 15 травня 2020 року апеляційну скаргу прокурора повернуто на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України у зв`язку з тим, що її подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, порушує питання про скасування ухвали судді апеляційного суду і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Вважає, що скористався правом на апеляційне оскарження у межах встановленого ст. 395 КПК України строку, а тому рішення суду про повернення скарги є незаконним.

Позиції інших учасників судового провадження
Від учасників судового провадження заперечення на касаційну скаргу не подавались.
У судовому засіданні прокурор підтримав подану скаргу.
Заслухавши суддю-доповідача, позицію прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши викладені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
У п.1 ч. 1 ст. 438 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. При цьому істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК України).
Згідно зі ст. 370 і ч. 2 ст. 418 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції повинна бути законною, обґрунтованою і вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Право особи на апеляційне оскарження спрямовано насамперед на реалізацію права на справедливий суд гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Як регламентовано п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга може бути подана на вирок суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Також відповідно до положень п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, суд апеляційної інстанції виходив із того, що вказану скаргу подано з пропуском встановленого законом строку та без порушення питання про поновлення цього строку.
Проте такі висновки суду апеляційної інстанції, на думку колегії суддів, є передчасними, виходячи з наступного.
Як вбачається з ухвали судді апеляційного суду, повертаючи апеляційну скаргу прокурора на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, суддя послався на те, що вирок районного суду проголошений 12 березня 2020 року, останнім днем подачі апеляційної скарги, з урахуванням того, що останнім день оскарження припадав на неробочий день - 11 квітня 2020 року, було 13 квітня 2020 року. Апеляційна скарга прокурора відповідно до штампу Ковельського міськрайонного суду Волинської області надійшла до суду 15 квітня 2020 року, при цьому встановити, коли апеляційна скарга прокурора здана до відділення Укрпошти, не є можливим. З цих підстав суддя Рівненського апеляційного суду дійшов до висновку, що апеляційна скарга подана з порушенням встановленого 30 денного строку на оскарження рішення суду першої інстанції.
У частині 1 ст. 116 КПК України передбачено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про поштовий зв`язок» поштовий зв`язок спеціального призначення складова частина поштового зв`язку України, призначена для надання послуг поштового зв`язку окремим категоріям користувачів.
З посиланням на вказані норми Закону прокурор у касаційній скарзі заперечує подання скарги саме 15 квітня 2020 року та стверджує, що скарга (вих. номер 35-1016вих20 від 13 квітня 2020 року) ним здана на пошту 13 квітня 2020 року, тобто у межах строку апеляційного оскарження вироку суду. На підтвердження своїх доводів про безпідставне повернення його апеляційної скарги надав суду касаційної інстанції конверт поштового відправлення та реєстр № 27 на відправлену кореспонденцію від 13 квітня 2020 року з відміткою працівника Ковельського пункту спеціального зв`язку Волинського обласного вузла спеціального зв`язку, в якому зазначено про кореспонденцію до Ковельського міськрайонного суду Волинської області, а саме документу за вихідним номером 35-1016вих20 від 13 квітня 2020 року
Отже докази, які надав прокурор, свідчать про те, що апеляційний суд не з`ясував, коли саме було направлено апеляційну скаргу, належним чином не дослідив питання, чи пропущений строк апеляційного оскарження вказаного вироку суду.
Таким чином, суд апеляційної інстанції порушив вимоги статей 116, 395, 399 КПК України, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ч. 1 ст. 412 КПК України), що відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України є підставою для скасування ухвали апеляційного суду.
З огляду на наведене касаційна скарга підлягає задоволенню, ухвала судді апеляційного суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого суду слід перевірити апеляційну скаргу на відповідність вимогам ст. 396 КПК України та ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення із дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Керуючись статтями 403, 432, 441 КПК України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу судді Рівненського апеляційного суду від 15 травня 2020 року про повернення апеляційної скарги прокурора на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2020 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3