Провадження № 1-кс/317/719/2020
Справа № 317/3811/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого інспектора СД Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000196, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання старшого інспектора СД Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна.
Клопотання мотивоване тим, що 25.12.2020 року на 475 км автодороги «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя», пост «Лавра-200», було зупинено автомобіль «Renault Kangoo» д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , який надав посвідчення водія з ознаками підробки.
25.12.2020 за вказаним фактом відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000196 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Під час огляду 25.12.2020 року у ОСОБА_5 виявлено та вилучено бланк посвідчення водія НОМЕР_2 на його ім`я. На вказаному бланку відсутній відтиск печатки на фотографії, а дата ламінації від 1997 року і дата видачі документа перекриті підписом.
Опитаний в ході досудового розслідування ОСОБА_5 , пояснив, що вказане посвідчення водія він отримав у 1995 році, після чого декілька разів він віддавав його до ДАІ для внесення записів про категорії транспортних засобів, право керування якими він отримував протягом 1990-х років. Яких-небудь змін у посвідчення водія він не вносив та його не підроблював.
Вилучене майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містить на собі сліди кримінального правопорушення, а отже згідно ч. 2 ст. 167 КПК України може бути тимчасово вилученим, та згідно ст. 170 КПК України підлягає арешту.

Дізнавач, прокурор та власник майна ОСОБА_5 подали до суду письмові заяви про проведення розгляду клопотання без їх участі. Дізнавач та прокурор клопотання підтримали. ОСОБА_5 заперечень проти клопотання в заяві не зазначив.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи, що вилучене посвідчення водія є доказом вчинення кримінального правопорушення та містить на собі сліди вчинення злочину, має значення речового доказу, враховуючи правову підставу арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, а також те, що незастосування заборони використання та розпорядження бланком може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 16, 21, 36, 40, 93, 98-100, 131, 132, 170-174 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на посвідчення водія НОМЕР_2 від 27.08.1999, видане ДАІ МВС-УВС у м. Києві на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було вилучено в ході огляду 25.12.2020 року з метою його детального огляду, призначення судових експертиз, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження та для забезпечення збереження його як речового доказу, заборонивши використання вказаного посвідчення водія та розпорядження ним.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1