В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2020 року смт Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Близнюки Харківської області кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Уплатне Близнюківського району Харківської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 21.07.2000 Дніпропетровським обласним судом за ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 142 , п. «а» ст. 93 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений від покарання Краснолуцьким міським судом Луганської області 03.09.2012 умовно достроково на невідбутий термін 3 місяці 14 днів; 2) 07.10.2013 Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263 КК України, до трьох років шести місяців позбавлення волі. Відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 3) 23.02.2016 Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі, 21.01.2017 звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання;
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
29.05.2020, близько 10 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , прийшов до території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , де маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою збагачення, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом розбиття скла віконної рами, проник до приміщення житлового будинку, звідки таємно викрав бензокосу «EDON» моделі «EDCG-520», вартістю 1393 грн.; газову двохкамфорну плину «Елна ПГ-2» вартістю 320 грн.; бензопилу «Гудлак» моделі «GL 4300 С» вартістю 1130 грн. Після цього, склавши їх до полімерної сумки, яку знайшов в приміщення будинку, шляхом пошкодження вхідних дверей вийшов з приміщення житлового будинку. Продовжуючи свій злочинний умисел, знаходячись на території двору, шляхом пошкодження віконного пройому приміщення сараю, проник до нього, звідки здійснив крадіжку металевого двохколісного візку, до якого склав викрадені ним речі, що належать ОСОБА_6 . В подальшому ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2843 грн. 00 коп.
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у скоєному, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи, на підставі яких йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини справи, як викладено вище у вироку.
Прокурор та захисник не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин. Потерпіла ОСОБА_6 надала заяву про розгляд справи без її участі.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, судом, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Вина обвинуваченого у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує щире каяття, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнається судом обставиною, яка пом`якшує його покарання.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відсутні.
Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , відноситься до тяжких злочинів.
Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра КП «Близнюківська ЦРЛ» не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога КП «Близнюківська ЦРЛ» з 2018 року з діагнозом: синдром алкогольної залежності, на військовому обліку у Близнюківському РВК не перебуває, має позитивну характеристику, неодружений, не працює.
Згідно висновку досудової доповіді Близнюківського районного сектору філії державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 15.09.2020, ймовірність вчинення повторного злочину ОСОБА_4 є високою, загальний рівень небезпеки для суспільства дуже високий.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також висновок органу пробації.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.
При цьому, суд, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки діяння, тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, згідно яких він має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, не працює, неодружений, наявність обставини, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, та дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.
На період іспитового строку суд покладає обов`язки на ОСОБА_4 , передбачені ч.ч. 1, 3 ст. 76 КК України.
На думку суду, призначене покарання ОСОБА_4 відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також є достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Підстав для застосування ст. 69 КК України до ОСОБА_4 суд також не вбачає.
Цивільний позов не пред`являвся. Арешт на майно не накладався.
Долю речових доказів за цим кримінальним провадженням вирішити відповідно до вимог п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз за цим кримінальним провадженням.
Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення:
- судово-товарознавчої експертизи № 6/1334СЕ-20 від 10.06.2020 в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп. (код доходів 24060300 отримувач платежу УК Слобідсь/мХар Слобідськи/24060300, п/рахунок UA0020005, код отримувача (ЭДРПОУ) 37999680, банк Казначейство України (ЕАП), стягувач платежу Держава);
- судово-товарознавчої експертизи № 6/1499СЕ-20 від 24.06.2020 в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп. (код доходів 24060300 отримувач платежу УК Слобідсь/мХар Слобідськи/24060300, п/рахунок UA0020005, код отримувача (ЭДРПОУ) 37999680, банк Казначейство України (ЕАП), стягувач платежу Держава);
- судово-товарознавчої експертизи № 6/1560СЕ-20 від 02.07.2020 в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп. (код доходів 24060300 отримувач платежу УК Слобідсь/мХар Слобідськи/24060300, п/рахунок UA0020005, код отримувача (ЭДРПОУ) 37999680, банк Казначейство України (ЕАП), стягувач платежу Держава).
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: бензокосу «EDON» моделі «EDCG-520» та двохколісний металевий візок, які передано під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_6 залишити останній як власниці.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 не обирати.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Близнюківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1