КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
22 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_7
В С ТА Н О В И Л А

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18.06.2020 продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, тобто до 16 серпня 2020 року без визначення розміру застави.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18.06.2020 про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою до 16.08.20 і постановити нову ухвалу, якою змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м?який, а саме на домашній арешт, який він буде відбувати за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування апеляційних вимог обвинувачений вказує на те, що в своєму клопотанні про зміну запобіжного заходу, він обґрунтував можливість застосування до нього більш м?якого запобіжного заходу, не пов?язаного з триманням під вартою.
Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 подав заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 , в якому вважає зазначену апеляційну скаргу не обґрунтованою та безпідставною.
Обґрунтовуючи своє заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого, прокурор зазначив, що інші більш м?які запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього обв?язків та належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 .. Прокурор зазначає, що з практики ЄСПЛ вбачається, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Крім цього прокурор зазначає про доведеність ризиків передбачених ухвалою колегії суддів Дніпровського районного суду м. Києва від 18.06.2020 року.
Обвинувачений ОСОБА_5 , на запитання суду пояснив, що в даному судовому засіданні не потребує перекладача, покази буде давати російською мовою, яку гарно розуміє. Клопотання про залучення перекладача обвинувачений ОСОБА_5 не заявляв. В судовому засіданні покладається на захисника. Враховуючи вказане колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд наявних апеляційних вимог існуючим складом.
Заслухавши доповідь судді, заслухавши думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали контрольного провадження, яке надійшло з Дніпровського районного суду міста Києва разом з апеляційною скаргою обвинуваченого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів керується наступним.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18.06.2020 обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 16 серпня 2020 року без визначення розміру застави.
Приймаючи таке рішення суд першої інстанції виходив з тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у пред?явленому обвинуваченні, віку та стану здоров?я, майнового стану, міцності соціальних зв?язків, репутації обвинуваченого, ризику повторення чи продовження ним протиправної поведінки. Зокрема суд врахував, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, не має постійного місця проживання, не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не працює, законних джерел доходу не має, обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів. Вказане, на думку суду, свідчить про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого, а також підтверджує існування ризиків, передбачених ст.177 КК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, зважаючи на наступне.
Згідно положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з положеннями ч.3 ст.331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Так, перевіркою доводів апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 ..
Рішення про продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд належним чином мотивував, пославшись та обґрунтувавши наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а також врахувавши обставини, визначені ст.178 КПК України, пов`язані з характеризуючими особу обвинуваченого даними.

Такі висновки суду підтверджуються тим, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не завершено; ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів; законних джерел доходу не має.
Відтак, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, ступінь суспільної небезпечності злочинів, які обвинуваченому ставляться в вину, особу обвинуваченого, існування обґрунтованих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, про які обґрунтовано вказано судом першої інстанції, то підстав для скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, дані про осіб обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Підстав для застосування судом до обвинуваченого більш м?якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, як про те просить апелянт, колегія суддів, з огляду на вищевикладені мотиви, також не вбачає.
Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого про те, що він в клопотанні про зміну запобіжного заходу зазначав підстави для зміни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м?який у виді домашнього арешту, то вказані твердження на даній стадії перебування кримінального провадження, перевірці не підлягають.

За таких обставин, оскільки доводи поданої апеляційної скарги в ході їх розгляду в апеляційному порядку свого підтвердження не знайшли, підстав для скасування оскаржуваного судового рішення апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 177, 199, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, ?

П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 18.06.2020 якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до 16.08.2020, ? залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3