Справа №463/9828/20
Провадження №1-кс/463/5379/20
УХВАЛА

19 жовтня 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 05.10.2020 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000141 від 05.02.2020, -

встановив:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із зазначеною вище скаргою.
Скаргу мотивує тим, що він в даному кримінальному провадженні є потерпілою особою, оскільки внаслідок вчинення кримінального правопорушення йому спричинено матеріальну шкоду. Вважає постанову слідчого незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
У судове засідання від ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд скарги без його участі.
Слідчий в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду був скарги повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив. Від нього надійшло заперечення на скаргу в яких слідчий просив відмовити у заловоленні скарги з аналогічних мотивів викладених в оскаржуваній постанові. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом (відділ з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснювалось досудове розслідування у кримінальних провадженнях № 0001146 № 0001147, № 0001148, № 0001149, № 0001151 від 29.09.2020.
30.09.2020 постановою процесуального керівника об`єднано матеріали кримінальних проваджень № 0001146, № 0001147, № 0001148, № 0001149, № 0001151 в одне кримінальне провадження за № 0000141.
05.10.2020 надійшли клопотання ОСОБА_5 , в яких останній просить інформувати щодо процесуального статусу потерпілого у кримінальних провадженнях, а також зазначає, що йому завдана шкода 1 000 000 грн.
Постановою слідчого Другого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 05.10.2020 відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000141 від 05.02.2020.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною нормою мають бути належним чином мотивовані.
Таким чином, слідчий, виносячи оскаржувану постанову, повинен був надати аналіз та вказати мотиви прийняття оскаржуваної постанови, виходячи з дослідження всіх наявних в матеріалах кримінального провадження даних щодо можливого спричинення ОСОБА_5 матеріальної шкоди та врахувати те, що саме за заявою ОСОБА_5 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення та те, що права і обов`язки потерпілого виникли в особи з моменту подання заяви про вчинення кримінального правопорушення.
Тому слідчий суддя погоджується з доводами заявника, що відмова у визнанні його потерпілим слідчим належним чином не мотивована. Зокрема, слідчий в оскаржуваній постанові обмежився лише констатацією, що на даний момент не встановлено достатніх даних про спричинення будь-якої шкоди заявнику, не зазначивши які слідчі та інші процесуальні дії вчинені з метою перевірки факту спричинення такої шкоди.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до переконання, що постанову слідчого слід скасувати.
Крім того, в силу вимог ст. 55 КПК України заявник є потерпілим з моменту подання ним заяви про вчинення кримінального правопорушення або з часу подання заяви про залучення особи до провадження як потерпілого до винесення слідчим постанови про відмову у визнанні його потерпілим. При цьому винесення окремої постанови слідчим про визнання заявника потерпілим кримінально-процесуальним законом не вимагається. Після скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим процесуальні права ОСОБА_5 , як потерпілого у кримінальному провадженні жодним чином не обмежуються.
Керуючись ст.ст. 55, 60, 303-309, 395 КПК України,

постановив :
скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 05.10.2020 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000141 від 05.02.2020.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1