Справа № 740/2846/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/814/20
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживав до засудження у АДРЕСА_1 , не одруженого, освіта середня, засудженого 12.09.2018 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.395, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців,

відмовлено у задоволенні його клопотання про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення.

Місцевий суд зазначив про відсутність законних підстав для зарахування у подвійному розмірі вказаного засудженим строку попереднього ув`язнення у строк покарання, оскільки стосовно ОСОБА_7 у цьому кримінальному проваджені запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не обирався.

Не погодившись із рішенням суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду та зарахувати у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 21 травня 2018 року по день набрання вироком законної сили 16 жовтня 2018 року, в подвійному розмірі. В обґрунтування скарги послався на те, що інкриміновані йому кримінальні правопорушення він вчинив до 20 червня 2017 року, тобто на нього розповсюджується дія ч.5 ст.72 КК України саме в редакції Закону 838-VІІІ, як такого, що іншим чином поліпшує його становище, а тому має застосовуватися до нього.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, котрий просив ухвалу місцевого суду залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 вересня 2018 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.395, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з часу його фактичного затримання з 21 травня 2018 року (т.1, а.к.п.77-83).

Згідно з розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Ніжинського міськрайонного суду від 12 вересня 2018 року набрав законної сили 16 жовтня 2018 року (т.1, а.к.п.92).

За змістом ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Пунктом «ґ» ч.5 даної статті КК передбачено, що у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення, є запобіжним заходом, який застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Строк попереднього ув`язнення починається з дня затримання особи і поміщення її до установи для попереднього ув`язнення і закінчується днем набрання обвинувальним вироком, щодо цієї особи, законної сили.

Відповідно до вимог Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21 червня 2017 року, частину п`яту ст.72 КК України викладено в новій редакції, а саме, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

За змістом ч.6 ст.13 Закону України від 02 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Щодо питання застосування правил зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, передбачених ч.5 ст.72 КК України у відповідній редакції, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17) зазначила, що зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є кримінально-правовим наслідком діяння в розумінні ч.2 ст.4 КК України, який впливає на становище особи за ст.5 КК України (поліпшує або погіршує його).

Закон № 838-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином поліпшує становище особи в розумінні ст.5 КК України, оскільки передбачає зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У свою чергу Закон № 2046-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином погіршує становище особи в розумінні ст.5 КК України, оскільки вводить (повертає) зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішуючи питання про те, якою редакцією ч.5 ст.72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено в частинах 2 і 3 ст. 4 КК України, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з висновком, викладеним у п.105 згаданої постанови Великої Палати Верховного Суду, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

При цьому, у строк попереднього ув`язнення за КПК України включається, зокрема, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження. Строк попереднього ув`язнення за правилами, визначеними у ч. 5 ст.72 КК України, зараховується при призначенні покарання за наслідками судового розгляду, якщо особа була попередньо ув`язнена.

Відповідно до протоколу затримання від 21 травня 2018 року ОСОБА_7 затримано на підставі ухвали Ніжинського міськрайонного суду від 20 березня 2018 року про надання дозволу на затримання з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадження за №00000195, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2018 року.

Отже, доводи засудженого, що зарахуванню у строк покарання підлягає період з 21.05.2018 року 16.10.2018 року, не ґрунтуються на законі, оскільки у межах цього кримінального провадження ОСОБА_7 запобіжний захід взагалі не обирався.

Відтак, місцевий суд при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_7 належно оцінив всі обставини справи та дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні клопотання, з чим погоджується і колегія суддів.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2020 року щодо нього - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4