Справа № 190/1101/20
Провадження №1-кп/190/120/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року м.П`ятихатки

Дніпропетровська область

П`ятихатський районний суд

Дніпропетровської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки кримінальне провадження за обвинуваченням :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , відбуваючого покарання в ДУ «П`ятихатській ВК № 122 по вул.. Набережна 1 в с. Красноіванівка П`ятихатського району Дніпропетровської області, судимого:

- 23.07.2019р., Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 05.11.2019р. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі,

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст.391 КК України, -

встановив :

ОСОБА_4 , будучи особою суспільно-небезпечною, раніше неодноразово судимою, відбуваючи призначену міру кримінального покарання у Державній установі «П`ятихатська виправна колонія №122» по вул.. Набережна 1 в с. Красноіванівка П`ятихатського району Дніпропетровської області з 16.09.2019р., за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.07.2019 за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, повторно засуджений 05.11.2019р., Жовтневим районним судом м. Дніпро за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, протиправної поведінки не змінив, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став та систематично порушував вимоги режиму відбування покарання, що виражалося у відмові виконання законних вимог представників адміністрації установи виконання покарань, за що на законних підставах до ОСОБА_4 застосовано 21 (двадцять одне) стягнення, з яких 6 (шість) разів поміщався в дисциплінарний ізолятор, загальною кількістю 57 (п`ятдесят сім) днів, 2 (два) попередження, 6 (шість) доган та 6 (шість) суворих доган, 1 (один) раз поміщався до приміщення камерного типу(одиночної камери).

За злісне порушення установленого порядку відбування покарання засуджений ОСОБА_4 , на підставі рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 04.05.2020р., та згідно постанови начальника виправної установи від 04.06.2020р., на законних підставах був підданий стягненню у виді переведення до ПКТ (приміщення камерного типу) строком на 1 місяць.

Після закінчення відбування стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу засуджений ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став і продовжив злісно порушувати вимоги режиму відбування покарання.

Так, 24.07.2020р., о 09 годині 06 хвилин у службовому кабінеті начальника відділення соціально - психологічної служби № 3 капітан внутрішньої служби ОСОБА_6 , у присутності виконуючого обов`язки першого заступника начальника установи, майора внутрішньої служби ОСОБА_7 , чергового помічника начальника установи, майора внутрішньої служби ОСОБА_8 , заступника начальника відділу з СВ та ІТР підполковника внутрішньої служби ОСОБА_9 , пред`явив законну вимогу засудженому ОСОБА_4 здійснити роботу з самообслуговуванню, а саме: підмітання підлоги та здійснення вологого прибирання підлоги у спальному приміщенні відділення СПС №3, згідно затвердженого графіку чергування, який було оголошено 04.07.2020р., засудженому ОСОБА_4 , також попередньо забезпечивши засудженого ОСОБА_4 всім необхідним для прибирання інвентарем, а саме: гумовими рукавицями, віником, відром з теплою водою, ганчірками та шваброю. Проте засуджений ОСОБА_4 , відмовився від виконання законних вимог персоналу установи, мотивуючи свою відмову станом здоров`я.

Після чого, засудженого ОСОБА_4 було доставлено до медичної частини установи з метою перевірки стану здоров`я останньому, де за результатом огляду засудженого ОСОБА_4 , медичною частиною ПВК № 122 надано медичний висновок «На час огляду за станом здоров`я може виконувати роботи на чергуванні, згідно графіка, по прибиранню приміщень відділення СПС». Після проведеного медичного огляду, засудженому ОСОБА_4 повторно було запропоновано здійснити підмітання підлоги та вологе прибирання підлоги у спальному приміщення відділення СПС №3, згідно затвердженого графіку чергування.

Втім, засуджений ОСОБА_4 будучи фізично здоровим, одягнутим по сезону, нагодованим, згідно із встановленими нормами та забезпеченим всім необхідним для прибирання інвентарем, попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України виконати поставлену законну вимогу безпідставно відмовився у категоричній формі, не маючи на те належних підстав і до прибирання не приступив, тим самим порушив вимоги статті 107, частина 3, абзаци «1», «2», «3», «4» кримінально виконавчого кодексу України.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст.391 КК України як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення з волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

11.09.2020 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно укладеної угоди ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України в обсязі обвинувачення.

Крім того, він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання, який буде застосовано до нього в разі затвердження угоди, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про визнання винуватості він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України.

Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити укладену з ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості та винести обвинувальний вирок щодо ОСОБА_4 , з призначенням йому покарання узгодженого сторонами в угоді за ст.391 КК України 1 рік позбавлення волі. Згідно ч.1 ст.71 КК України шляхом частково приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.11.2019р. остаточно до відбуття покарання призначити 1 рік 1 місяць позбавлення волі.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення ним угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Форма, зміст та порядок укладення зазначеної угоди відповідають вимогам ст. 469, 472, 473 КПК України.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого який щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, суд вважає, що узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Таким чином, враховуючи те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та обвинуваченим ОСОБА_4 від 11.09.2020 року відповідають вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди.

Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 376, 475 КПК України, суд , -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 11.09.2020 року між прокурором П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим за ст.391 КК України ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ст.391 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання ОДИН рік позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.71 КК України до покарання визначеного теперішнім вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.11.2019р., та остаточно до відбуття покарання ОСОБА_4 визначити ОДИН рік ОДИН місяць позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з 11.09.2020р..

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя