Справа № 192/1255/20
Провадження № 1-в/192/352/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області клопотання засудженого

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ярославль Ярославської області, Російська Федерація, на даний час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України, засудженого вироком Ленінського районного суду м. дніпропетровська від 29 січня 2020 року за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ

за участю учасників провадження:

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 .

Початок строку: 18.09.2018 року

Кінець строку: 18.10.2021 року

В С Т А Н О В И В :

Засуджений звернувся до суду з клопотанням про застосування положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ (далі Закон 2617-VІІІ), у зв`язку з тим, що відбуває покарання за ч.1 ст. 185 КК України, яке просив скасувати. В судовому засіданні пояснив, що вважає що його слід звільнити від відбування покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у зв`язку з прийняттям вказаного закону.

Представник Державної установи «Солонянська виправна колонія №21» Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, згідно заяви просили здійснювати розгляд клопотання за відсутності представника.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що підстави для задоволення клопотання відсутні.

Заслухавши думку учасників провадження, суд прийшов до такого висновку.

Згідно матеріалів, доданих до клопотання з`ясовано, що вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2019 року ОСОБА_3 був засуджений за ч. 1 ст. 126 КК України до громадських робіт строком 100 годин, за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, за ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначене покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. дніпропетровська від 12 червня 2019 року, більш суворим покаранням за призначеним вироком у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі, та остаточно призначено до відбуття покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2020 року ОСОБА_3 був засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України позбавлення волі строком на два роки; за ч. 1 ст. 185 до позбавлення волі строком 1 рік; за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, за ч. 1 ст. 317 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначене покарання за сукупністю злочинів, поглинувши призначене покарання у виді 3 років та 1 місяця позбавлення волі, призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2019 року та остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон №2617-VIII, згідно положень якого внесені зміни до ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 309 КК України.

Так, встановлено, що санкція ч. 1 ст. 126 КК України передбачає найбільш суворе покарання - виправні роботи до 1 року, ч. 1 ст. 185 КК України - обмеження волі на строк до п`яти років, ч. 1 ст. 309 КК України - обмеження волі до 5 років.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Таким чином, вирішуючи питання стосовно приведення вироку у відповідність до Закону №2617-VIII суд, з метою недопущення погіршення становища засудженого та виконання вимог ст. 5 КК України дотримується правил співвідношення видів покарань, визначених ст. 72 КК України.

Оскільки призначене вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2019 року покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 309 КК України було поглинуте покаранням за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, тому підстави для задоволення клопотання засудженого відсутні. Також, оскільки призначене вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2020 року покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України було поглинуте покаранням за ч. 1 ст. 317 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, тому підстави для задоволення клопотання засудженого також відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Солонянський районний суд Дніпропетровської області, а сторонами, які не були присутні у судовому засіданні у той же строк з дня отримання копії ухвали суду.

Головуючий: суддя ОСОБА_1