УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002949 від 26.03.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч.4 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

19 листопада 2020 року прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002949 від 26.03.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч.4 ст.190 КК України, про арешт майна, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000).

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що у провадженні Шевченківського УП ГУНП в м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування №0002949 від 26.03.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч.4 ст.190 КК України, за фактом того, що у органу досудового розслідування є підстави вважати, що ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб, використовуючи підроблене рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська та шляхом обману державного реєстратора Київської міської філії КП «Центр державної реєстрації» ОСОБА_5 , придбав право на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , чим завдав власнику майна шкоду в особливо великих розмірах.
Постановою слідчого від 01.06.2020 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер 000) визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Згідно даних Київського міського бюро технічної інвентаризації квартира АДРЕСА_2 належить Держхарчопром України.

Враховуючи, що вищевказане нерухоме майно, на думку прокурора, є об`єктом кримінально-протиправних дій, отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, прокурор, з метою забезпечення збереження речових доказів, просить накласти арешт.

Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав у ньому наведених та просив задовольнити. Пояснив, що вказана квартира належить Держхарчопром України та перебуває на балансі Міністерства аграрної політики та продовольства України.

Враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт не було тимчасово вилучене та розгляд справи без власника майна є необхідним з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд вищевказаного клопотання без повідомлення про його розгляд власників майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що воно підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000).

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що існують обґрунтовані підстави вважати, що вказане майно, є об`єктом кримінально-протиправних дій, а також речовими доказами у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000).

Разом з тим, слідчий суддя не знаходить у висновках прокурора при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002949 від 26.03.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч.4 ст.190 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

-квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000);

у вигляді заборони відчужувати та розпоряджатися вказаним майном, без заборони використання такого житлового приміщення особами, які на законних підставах у ньому проживають.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюєт ься провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1