Справа № 288/1027/20
Провадження № 1-кс/288/177/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

05 серпня 2020 року . смт. Попільня

Слідчий суддя Попільнянського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , начальника сектору дізнання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області клопотання начальника сектору дізнання Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000154, від 03 червня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 197-1 КК України, про арешт майна та додані до клопотання матеріали,

ВСТАНОВИВ:

Начальник сектору дізнання Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

На обґрунтування клопотання начальник органу дізнання зазначає, що 02.06.2020 до чергової частини Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області надійшов рапорт від працівника Попільнянського ВП про те, що на виконанні в ДОП знаходяться матеріали з яких вбачається, що невідома особа незаконно використовує землі з кадастровими номерами: :01:000:0214; :01:000:0508; :01:000:0597, що знаходяться в с. Котлярка Попільнянського району Житомирської області.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за № 0000154, кваліфікація визначена за ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Так, 12.06.2020 проведено огляд земельної ділянки, яка розташована між с. Котлярка Попільнянського району Житомирської області та с. Любимівка Андрушівського району, за участю виконуючої обов`язки старости с. Котлярка ОСОБА_7 . Під час огляду встановлено, що дана земельна ділянка обробляється та на даний час засіяна культурою, ззовні схожою на соняшник.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що оглядаєма земельна ділянка має кадастровий номер: :01:000:0214 площею 56,7784 належить по правовому статусу, тобто відноситься до земель Державної власності, розташованої на території Попільнянської селищної ради за межами с. Котлярка Попільнянського району Житомирської області. Розпорядником даної землі є Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області.

Також, встановлено, що на даний час вказану земельну ділянку обробляє ФГ «Дренчика» (юридична адреса: с. Попільня, вул. 40-ряччя Перемоги, 56, ЄРДПУ 40941103, тел. ), в особі ОСОБА_5 .

Зазначені обставини можуть свідчити про те, що ОСОБА_5 незаконно користується земельною ділянкою для ведення фермерського господарства.

Враховуючи, що можливість розпоряджатись вищезазначеним майном може призвести до знищення доказів, тому з метою встановлення заборони відчудження та розпоряджання будь-яким чином вказаним майном, необхідно накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:000:0214, якою без відповідного права користується ОСОБА_5 ..

В зв`язку з наведеним, начальник органу дізнання вважає, що є необхідність у тимчасовому позбавленні за ухвалою слідчого судді можливості відчуджувати та розпоряджатися будь-яким чином вказаною земельною ділянкою, з метою забезпечення завдань кримінального провадження.

На підставі викладеного начальник сектору дізнання просить накласти арешт у вигляді заборони відчудження та розпоряджання земельною ділянкою загальною площею 56,7784 га з кадастровим номером: :01:000:0214, що розташована за межами с. Котлярка Попільнянського району Житомирської області.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора та начальника сектору дізнання, які просили задовольнити дане клопотання, ОСОБА_5 та його адвокат ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали клопотання, оцінивши докази,

які мають юридичне значення для розгляду і вирішення клопотання по суті, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 02 червня 2020 року до чергової частини Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області надійшов рапорт від працівника Попільнянського ВП про те, що на виконанні в ДОП знаходяться матеріали з яких вбачається, що невідома особа незаконно використовує землі з кадастровими номерами: :01:000:0214; :01:000:0508; :01:000:0597, що знаходяться в с. Котлярка Попільнянського району Житомирської області.

В ході проведення огляду, встановлено, що земельна ділянка має кадастровий номер: :01:000:0214 площею 56,7784 га, розташована на території Попільнянської селищної ради за межами с. Котлярка Попільнянського району Житомирської області.

У провадженні СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000154 від 03 червня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 197-1 КК України.

Згідно із частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Пунктом першим частини другої статті 170 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

В поданому до суду клопотанні слідчий вказує як на підставу арешту майна, те що можливість розпоряджатись вищезазначеним майном може призвести до знищення доказів.

Згідно частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Постановою начальника сектору дізнання Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області від 03 серпня 2020 року, земельна ділянка площею 56,7784 га з кадастровим номером :01:000:0214, що розташована за межами с. Котлярка, Попільнянського району Житомирської області визнана речовим доказом у кримінальному провадженні №0000154 від 03 червня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 197-1 КК України.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен враховувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб; розумність і справедливість обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститись і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до положень статті 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою накладення арешту на вказане майно є необхідність збереження речових доказів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, що в подальшому будуть використані як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження для забезпечення змагальності сторін у кримінальному провадженні та повноти досудового розслідування.
Відповідно до частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
В клопотанні слідчим не доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, слідчим суддею не встановлена наявність шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також те, що накладення арешту на майно може мати негативні наслідки для власника майна та особи, яка ним користується.

Крім того, в клопотанні слідчого про накладення арешту на вищевказане майно не наведено будь-яких ризиків знищення доказів.

Клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно не відповідають фактичним обставинам справи та положенням статей 132, 170, 172, 173 КПК України.

Враховуючи викладене, на підставі частини першої статті 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, оскільки начальником сектору дізнання не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Керуючись статтями 131-132, 170, 171, 172-173, 371-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання начальника сектору дізнання Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 , про арешт майна, погоджене прокурором Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000154, від 03 червня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 197-1 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1