справа №619/5175/20
провадження №1-кс/619/1328/20
УХВАЛА

іменем України

26 грудня 2020 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

розглянув у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дергачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції Харківської області лейтенанта поліції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001053 від 15.10.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Зелена Роща, Поченського району, Брянської області Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, вдівця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів працюючого водієм автобази Південної залізниці, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , вчинив умисний злочин проти власності при наступних обставинах.
Так, приблизно у червні 2020 року ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_8 з проханням допомогти йому з оформленням документів щодо права власності на нерухомість, а саме на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Для оформлення відповідної документації, протягом двох тижнів, ОСОБА_4 передав ОСОБА_8 грошові кошти за надання вищезазначених послуг. Наприкінці вересня 2020 року ОСОБА_8 передала ОСОБА_4 відповідну документацію із чеками, які підтверджують витрати за виконані послуги щодо оформлення відповідної документації.
Після чого, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 з корисливих мотивів, шляхом погроз застосування насильства та шляхом незаконних вимог повернення грошових коштів.
Реалізуючи свій злочинний прямий умисел, спрямований на вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 , переслідуючи при цьому корисливий мотив, з метою збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 12.09.2020 року зателефонував ОСОБА_8 та висловив незаконну вимогу повернення йому грошових коштів у розмірі 1000 доларів США, при цьому погрожуючи заподіянням тілесних ушкоджень.
13.10.2020 року близько 11.00 години ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, зустрівся з ОСОБА_8 в смт Козача Лопань та погрожуючи заподіянням тяжких тілесних ушкоджень у вигляді хімічних опіків очей, тримаючи при цьому в правій руці пляшку з рідиною, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами потерпілої, повторно висловив вимогу передачі йому грошових коштів у розмірі 1000 доларів США та з метою залякування та підтвердження реальності своїх намірів застосував щодо останньої фізичне насильство, яке виразилось у вигляді утримування рукою за волосся та натискання великими пальцями рук на очі, з одночасним висловлюванням погроз заподіяння смерті.
В результаті вказаних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_8 сприймала погрози з його боку як реальні, з метою недопущення спричинення їй тяжких тілесних ушкоджень повідомила ОСОБА_4 , що в неї на даний час у зв`язку з хворобою відсутні грошові кошти у такій сумі і вона зможе повернути грошові кошти пізніше.
24.12.2020 року о 15 годині 44 хвилин ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного умислу, зустрівся з ОСОБА_8 в попередньо умовленому місці, а саме в м. Дергачі, по вул. Вокзальній, поблизу магазину «Свіже м`ясо» та погрожуючи заподіянням тілесних ушкоджень, з метою заволодіння грошовими коштами потерпілої, повторно висловив незаконну вимогу передачі йому грошових коштів у розмірі 1400 доларів США.
В подальшому 24.12.2020 під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії імітування обстановки злочину, ОСОБА_8 зустрілась з ОСОБА_4 , в попередньо умовленому місці, а саме в м. Дергачі, по вул. Вокзальній, поблизу магазину «Свіже м`ясо». Продовжуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_4 шляхом висловлення погроз та вимоги передачі грошових коштів отримав від ОСОБА_8 частину обумовленої суми, а саме грошові кошти в сумі 14 000 грн., які попередньо були оброблені спеціальним засобом.
24.12.2020 о 16 годині 17 хвилин біля магазину «Свіже м`ясо» по вул. Вокзальній в м. Дергачі ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України. Під час обшуку ОСОБА_4 , проведеного на підставі ч.3 ст.208 КПК України, в ході якого було виявлено і вилучено 70 купюр номіналом 200 гривень, на загальну суму 14 000 гривень, які при огляді за допомогою люмінесцентної лампи проявляли специфічне забарвлення.
Таким чином, в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна (вимагання), вчиненому з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

24 грудня 2020 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

25 грудня 2020 року на підставі зібраних під час досудового розслідування доказів, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 15.10.2020;
- протоколом обшуку автомобіля «Chery A15 Amulet», д.н.з. НОМЕР_1 від 24.12.2020;
- протоколом затримання гр. ОСОБА_4 від 24.12.2020;
- протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_8 від 24.12.2020
- протоколом огляду предметів від 15.10.2020
- протоколом огляду предметів від 10.12.2020
- протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль за особою ОСОБА_4 від 24.12.2020
- протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину від 24.12.2020.
26 грудня 2020 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Дергачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції Харківської області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .
Клопотання обґрунтовується ризиками, які зазначені у пунктах 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. У зв`язку з вищевикладеним слідчий вважає не можливим застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання, посилаючись на те, що висунута підозра ОСОБА_4 є обґрунтованою, існують ризики, які зазначені у клопотанні, а саме підозрюваний може переховуватися від слідства та суду на території України або виїхати за межі держави, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме документів на майно (земельну ділянку), які на даний час не досліджені органом досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілу та свідків вищевказаного злочину.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні провину фактично не заперечував, однак пояснив, що погроз не висловлював ОСОБА_8 відносно позбавлення життя, а в пляшці тримав звичайну воду, а не запальну суміш. Просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосувати більш м`який запобіжний захід. Посилався на те, що ОСОБА_8 його ошукала, документи виготовила не в повному обсязі, тому він вимагав повернути половину грошей в розмірі 1000 доларів США.

Захисник ОСОБА_5 проти клопотання заперечував, посилаючись на його безпідставність, так як висунута ОСОБА_4 підозра не є обґрунтованою. З його точки зору ризики слідчим взагалі не доведені, так як докази на підтвердження вказаних ризиків суду не надані, тому просить обрати більш м`який запобіжний захід підозрюваному у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту. При цьому пояснив, що ОСОБА_4 неодноразово звертався в органи поліції відносно шахрайських дій ОСОБА_8 , але позитивних результатів не отримав.

Захисник ОСОБА_6 також проти клопотання заперечував, посилаючись на його безпідставність, так як висунута ОСОБА_4 підозра є необґрунтованою, ризики слідчим не доведені. ОСОБА_4 позитивно характеризується, не судимий, має міцні соціальні зв`язки з родиною, а саме з сином, тому просить обрати більш м`який запобіжний захід підозрюваному у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

Слідчий суддя приходить у справі до наступного.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

На підставі ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального проовадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» від 13 листопада 2007 року»). Слідчий надав суду вагомі наявні докази про висунуту підозру ОСОБА_4 у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 189 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років.

Слідчий суддя приходить до висновку про те, що висунута ОСОБА_4 підозра є обгрунтованою.

Згідно Постанови Пленуму №14 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 19.12.2014 року «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд може замінити запобіжний захід на більш м`який.
Відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст. 177 КПК України зазначено, що запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.
У відповідності до Інформаційного Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінально-процесуального кодексу України» вказано, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у ч. 1 ст. 177 КПК України.
У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У розуміння ст. 9 Конституції України - Конвенція про захист прав людини, Протоколи до Конвенції та Рішення ЄСПЛ - є частиною національного законодавства.
Як зазначено в Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» (№ 30671/04 від 23.02.2012 року) підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами.
Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі передбачені п.п. 1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України, дійшов до висновку про задоволення клопотання з наступних мотивів.

Слідчий надав суду вагомі наявні докази про висунуту підозру ОСОБА_4 у кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 189 КК України, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Суду не надано доказів про наявність у ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі про наявність в нього утриманців, постійного місця роботи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Слідчим суддею досліджувалися дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 і було встановлено, що він позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий.

На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Дергачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції Харківської області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Виконання ухвали покласти на начальника Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області та начальника Державної установи «Харківський слідчий ізолятор»

Ухвала підлягає негайному виконанню та діє до 20 лютого 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1