Провадження № 1-кп/947/1208/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.12.2020 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 25.07.2020 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, з неповною середньою технічною освітою, неодруженого, працюючого охоронцем, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-25.01.2019 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-09.11.2020 року Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України до 6 місяців арешту.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2020 року о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись по вул. Академіка Вільямса в м. Одеса, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою особистої наживи, маючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у інше приміщення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаться непоміченими для сторонніх осіб, 23.07.2020 року о 23:25 годині, зайшов до парадної будинку, розташованого по АДРЕСА_3 і далі, шляхом відкриття дверей тамбуру, який розташований на 13 поверсі вищевказаного будинку, потрапив до тамбурного приміщення, звідки викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: велосипед марки «Titan», чорно-біло-червоного кольору, вартістю 5599 гривень 75 копійок.

Після чого, з викраденим майном ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши майнової шкоди потерпілій на загальну суму 5599 гривень 75 копійок.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав частково та надав наступні покази.

Дійсно, 23.07.2020 року о 23:25 годині, він зайшов до парадної будинку, розташованого по АДРЕСА_3 і далі, знаходячись на 15 поверсі вказаного будинку спустився на 13 поверх, де шляхом натискання на ручку відкрив двері тамбуру, потрапив до тамбурного приміщення, звідки викрав велосипед марки «Titan», чорно-біло-червоного кольору.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 , у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується сукупністю доказів дослідженими безпосередньо судом в судовому засіданні, зокрема:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила суду, що 24.07.2020 року о 07:00 годин ранку, чоловік вивів собаку на прогулянку. В парадній побачив, що немає двох велосипедів. Про те, що сталося повідомила у групу жильців дома. Голова ОСББ передивилась камери відео спостереження та повідомила, що 23.07.2020 року о 23:30 годин до парадної заходив сусід, а за ним забіг обвинувачений і було видно, що у нього в руках професійні кусачки. На кожному поверсі у жильців будинку є свій ключ від тамбура. Замок від тамбура був зламаний, а велосипеди пристебнуті на трос, який був зрізаний. По камерам відео спостереження видно, що обвинувачений вийшов з парадної о 02:30 годин з велосипедом.

Крім цього вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними письмовими та речовими доказами:

- витягом з ЄРДР за №0000087 від 25.07.2020 року;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 24.07.2020 року, згідно якого ОСОБА_5 просить прийняти міри по відношенню невстановленої особи, яка викрала велосипед;

- протоколом огляду від 14.08.2020 року з фото таблицею, згідно якого оглянуто 13-й поверх будинку АДРЕСА_3 ;

- товарним чеком від 15.05.2019 року, згідно якого велосипед марки «Titan», чорно-біло-червоного кольору, придбаний за 14 500 грн;

- протоколом огляду предмету з ілюстративним зображенням файлів від 15.08.2020 року, згідно якого оглянуто CD-R диск з файлами у кількості 3 штук з відео зображенням з камер відеоспростереження;

- висновком експерта №608 ТГ від 26.08.2020 року, згідно якого встановлено ринкову вартість велосипеду марки «Titan» за цінами вторинного ринку станом на 23.07.2020 року могла становити 5599, 75 грн;

- протоколом додаткового огляду предмету від 29.08.2020 року, згідно якого оглду підлягає CD-R диск з файлами відео спостереження приміщення парадної будинку АДРЕСА_3 ;

- протоколом слідчого експерименту від 31.08.2020 року, в ході якого обвинувачений ОСОБА_7 показав та пояснив про фактичні обставини кримінального правопорушення;

Як вбачається з протоколу огляду та слідчого експерименту, що саме з тамбуру квартир багатоповерхівки, які відгороджені від маршових сходів і площадок дверима, було вчинено крадіжку велосипеда. Обвинувачений ОСОБА_7 який був при проведенні слідчого експерименту підтвердив, що він заволодів чужим майном, яке знаходилося у тамбурі.

Крім того, суд окремо звертає увагу, що органами досудового слідства, дії ОСОБА_7 були спрямовані на пошкодження дверного замка тамбурного приміщення з метою проникнення до нього, однак вказане не знайшло свого підтвердження, оскільки і сам обвинувачений заперечує цей факт і матеріалами досудового розслідування не надали суду інших доказів пошкодження замка, а до показів потерпілої в цій частині, суд ставиться критично, оскільки вони нічим не підтвердженні, та протокол огляду місця події не має посилань на пошкодження замка, тому дана кваліфікація пілягає виключенню з формулювання обвинувачення.

Також, суд звертає увагу, що для факту проникнення до приміщення не має значення, яким чином особа проникла до нього, шляхом вільного доступу або шляхом пошкодження замка, отже за встановлених судом фактичних обставин, приміщення тамбуру квартир, звідки було викрадене майно, охоплюється поняттям "інше приміщення" з огляду на те, що у ньому розміщуються матеріальні цінності мешканців квартир.

Кваліфікація крадіжок, поєднаних із незаконним проникненням до таких приміщень, за ч.3 ст.185 КК України ґрунтується на вимогах кримінального закону та роз`ясненнях п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року "Про судову практику у справах про злочини проти власності".

Відповідно до роз`яснень п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06.11.2009р. поняття «інше приміщення» включає різноманітні постійні, тимчасові, стаціонарні або пересувні будівлі чи споруди, призначені для розміщення людей або матеріальних цінностей (виробниче або службове приміщення підприємства, установи чи організації, гараж, інша будівля господарського призначення, відокремлена від житлових будівель, тощо).

Згідно вищезазначених роз`яснень приміщення тамбуру відноситься до інших приміщень, оскільки в ньому постійно знаходилося майно мешканців.

Таким чином, зазначене спростовує твердження обвинуваченого ОСОБА_7 проте, що в його діях відсутня така кваліфікуюча ознака крадіжки, як «проникнення у інше приміщення», а тому не має підстав для перекваліфікації скоєного засудженим з ч. 3 на ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення, а тому ці його дії, суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченого суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Згідно класифікації злочинів, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_7 вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких.

У відповідності до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжує покарання, судом не встановлено.

До початку судового розгляду, у відповідності до ст. 128 КПК України, потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до ОСОБА_7 , про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, в загальній сумі 14 500 грн, а також моральної шкоди в розмірі 3000 грн.

В судовому засіданні потерпіла просила задовольнити цивільний позов, прокурор підтримав цивільний позов, обвинувачений не визнав вказаний цивільний позов.

Враховуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 - суд вважає за доцільне задовольнити цивільний позов частково та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої вартість завданих збитків встановлених за результатами оцінки майна в розмірі 5599 гривень 75 копійок, а також вважає достатньою суму компенсації моральної шкоди в розмірі 1000 гривень, що підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої.

За таких обставин, суд вважає, що цивільний позов слід задовольнити, оскільки обвинуваченим він визнаний у повному обсязі та підтверджується матеріалами справи.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Як слідує зі змісту ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів. Стороною обвинувачення надано довідки щодо вартості проведення у кримінальному провадженні судової експертизи, якими документально підтверджуються процесуальні витрати на залучення експертів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 124, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Київського районного суду м.Одеса від 09.11.2020 року, більш суворим за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 25.09.2020 року.

В строк відбування покарання зарахувати період перебування ОСОБА_7 під вартою з 25.09.2020 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі (ч.5 ст.72 КК України).

Запобіжний захід ОСОБА_7 в межах кримінального провадження за № 0000087 від 25.07.2020 року, не обирався.

Цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заявлений потерпілою ОСОБА_5 до ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_5 в якості матеріальної шкоди у розмірі 5599 гривень 75 копійок та моральної шкоди у розмірі 1000 гривень, а всього у сумі 6599 гривень 75 копійок.
Витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 копійок стягнути з ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1