ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2592/20 Справа № 176/970/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду, в режимі відеоконференції, матеріали за апеляційною скаргою прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15 липня 2020 року щодо ОСОБА_7 , -
Встановила:
цією ухвалою задоволено спільне подання начальника Державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» та голови спостережної комісії Жовтоводської міської ради про умовно-дострокове звільнення засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малософіївка Криничанського району Дніпропетровської області, громадянина України, засудженого вироком Криничанським районним судом Дніпропетровської області від 05.03.2015 року за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі,
та постановлено звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 01 місяць 06 днів.
Приймаючи таке рішення суд послався на те, що засуджений ОСОБА_7 відбув 2/3 частини строку призначеного йому покарання, за сумлінну поведінку та ставлення до праці протягом значного строку відбування покарання має 11 заохочень, характеризується позитивно, стягнень не має, його працевлаштування підтверджується довідкою про відношення до праці від 11.06.2020 року.
В апеляційній скарзі:
- прокурор просить дану ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в застосуванні до засудженого ОСОБА_7 ст. 81 КК України.
Вважає, що вказана ухвала є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Прокурор зазначає, що при судовому розгляді подання встановлено, що за весь час відбування покарання, ОСОБА_7 мав 11 заохочень за підсумками роботи та ставлення до робіт з благоустрою установи, проте, на думку прокурора, виконання робіт по благоустрою установи це не право засудженого, а обов`язок, в зв`язку з цим вважає, що заохочення надані формально, за виконання обов`язків, покладених на засудженого чинним законодавством.
Крім того, на думку прокурора, суд не врахував характеристику ОСОБА_7 , якого засуджено за вчинення умисного тяжкого злочину.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора ОСОБА_8 , просив її задовольнити, засудженого, який просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду, - без змін, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до змісту п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
У відповідності до роз`яснень п. п. 2, 17 постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх прокладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Колегія суддів, перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора, прийшла до висновку, що суд першої інстанції, всебічно, повно і об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого ОСОБА_7 , його поведінку і відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених за час відбуття покарання, та дійшов до законного і обґрунтованого висновку, що останній своєю поведінкою та ставленням до праці протягом значного строку відбування покарання довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Згідно наданих матеріалів встановлено, що вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 05.03.2015 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.05.2015 року вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 05.03.2015 року було залишено без змін.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11.02.2016 року ОСОБА_7 в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 05 січня 2015 року по день набрання вироком законної сили, тобто по 19 травня 2015 року, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання: 05.01.2015 року. Кінець строку відбування покарання: 21.08.2021 року.
Згідно характеристики, наданої ДУ «Жовтоводська виправна колонія (№26)», засуджений ОСОБА_7 в місцях попереднього ув`язнення утримується з 06.01.2015 року. Під час утримання в Дніпропетровському УВП №4 характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.
З 06.06.2015 року відбуває покарання в Жовтоводській ВК-26 Дніпропетровської області. За період відбування покарання характеризується позитивно. Має 11 заохочень у вигляді подяки за сумлінну поведінку та зразкове ставлення до праці, які отримав протягом 2017-2020 років, стягнень не має. Згідно з довідкою про відношення до праці від 11.06.2020 року, задіяний в господарській обслузі установи різноробочим їдальні, виконує двохгодинні роботи згідно ст. 118 КВК України, також залучається до робіт з благоустрою колонії. До суспільно-корисної праці відноситься відповідально та сумлінно.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ОСОБА_7 не довів свого виправлення, оскільки він засуджений за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, не є підставою для відмови в задоволенні спільного подання начальника Державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» та голови спостережної комісії Жовтоводської міської ради про його умовно-дострокове звільнення, який за час відбування покарання реально довів виправлення своєю поведінкою та ставленням до праці.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_7 у повній мірі довів своє виправлення.
Істотних порушень кримінального процесуального Закону, які б слугували підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Ухвала суду за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції, як законну, - слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15 липня 2020 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4