КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 28 січня 2021 року апеляційну скаргу з доповненням та уточненнями представника ТОВ «САНА-МЕД», ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2020 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_8 ,

представника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту захисту інтересів дітей та протидії насильству, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , накладено арешт на майно (згідно переліку в ухвалі), яке вилучено в ході обшуку 02 грудня 2020 року за адресою: м. Харків, вул. Холодногірська (Єлізарова), 15, у приміщенні Центру планування сім`ї та репродукції людини професора ОСОБА_5 , в кабінетах: - № 225 яким користується ОСОБА_5 ;
- № 308-1, користувачі якого не встановлені;
- № 107 під час особистого обшуку ОСОБА_9 ,
- № НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 ;
- 107, користувачі якого не встановлені,
та підвальному приміщенні, користувачі якого не встановлені, в рамках кримінального провадження №0000769.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ТОВ «САНА-МЕД», ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 грудня 2020 року в частині накладення арешту на майно належне ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вилучене за адресою: АДРЕСА_1 за результатом обшуку 02 грудня 2020 року і постановити в цій частині нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, належне згаданим особам відмовити.

В доповненні та уточненні до апеляційної скарги представник ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту, яке вилучено в ході обшуку 02 грудня 2020 року за адресою: м. Харків, вул. Холодногірська (Єлізарова), 15 у приміщенні кабінету 225, яким користується ОСОБА_5 , а саме грошові кошти на загальну суму 75099 доларів США, 58810 євро, 197135 грн., ноутбук фірми ASUS X543UA-DM2580, s/nKBN0GR05E97348Cіз зарядним пристроєм, системний блок HP, без ідентифікуючих ознак, із блоком живлення НОМЕР_2 , банківські карти, майно вилучене з кабінету 308-1 - гроші на суму 6600 доларів США та 12612 грн., ноутбуки із зарядними пристроями згідно переліку, майно вилучене в ході обшуку в кабінеті - 105, якій користується ОСОБА_6 - зошит із відомостям про сурогатних матерів за період з 26 лютого 2013 року; майно вилучене в ході обшук в кабінеті 107 - медичної картки амбулаторного хворого №39449 на ім`я ОСОБА_11 . Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора в повному обсязі.

Апелянт вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Зазначає про порушення слідчим суддею процесуальних прав власників майна, зважаючи на те, що їх не повідомлено про дату, час та місце розгляду клопотання прокурора.
Зауважує, що прокурором не доведено підстав для накладення арешту на вказане майно, у тому числі, невідповідність майна критеріям ст. 98 КПК України.
Окрім того, представник звертає увагу на те, що під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 слідчими допущено ряд грубих порушень чинного кримінального процесуального законодавства, оскільки вилучено майно, яке не має відношення до кримінального провадження та не міститься у переліку майна, на яке слідчим суддею надано дозвіл на вилучення, зокрема, медичні картки пацієнтів, особисті грошові кошти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та мобільні телефони.
Стверджує, що внаслідок зазначених дій відбулося протиправне розповсюдження органом досудового розслідування персональних даних, документів, що містять лікарську таємницю відносно батьків та дітей, дані про яких безпідставно оприлюднені.
Також, апелянт зазначає, що ухвалою слідчого судді від 27 листопада 2020 року надано дозвіл на зняття копії інформації з цифрових носіїв, а не їх вилучення.
Окрім того, представник наголошує на тому, що 07 грудня 2020 року слідчим суддею розглянуто клопотання прокурора про решт майна без технічної фіксації судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, доводи адвоката ОСОБА_10 ,який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені апелянтом доводи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних висновків.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 16 серпня 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000769, за фактом здійснення на території України, Чеської республіки та інших країн особами, які діють в складі організованої групи, пошуку, підбору та вербування громадянок України, з метою їх запліднення та продажу новонароджених дітей іноземцям (замовникам) під видом сурогатного материнства, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до ГСУ НП України з матеріалами Департаменту боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми НП України надійшло каналами Європолу повідомлення про те, що 16 січня 2019 року, Національне відділення з питань боротьби з організованою злочинністю в Чеській республіці розпочало розслідування справи передачі дітей на виховання чужим людям, щодо встановлення та перевірки можливої протиправної діяльності фізичних та юридичних осіб на території України.
02 грудня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 листопада 2020 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщенні Центру планування сім`ї та репродукції людини професора ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено:
- у кабінеті № 225, яким користується ОСОБА_5 , грошові кошти на загальну суму 75 099 доларів США, 58 810 євро, 197 135 грн.;
- у кабінеті № 308-1, користувачі якого не встановлені, грошові кошти на загальну суму 6 600 доларів США та 12 612 грн., ноутбук марки «LENOVO» модель «В590» S/N: WB15396300 із зарядним пристроєм, ноутбук марки «LENOVO» модель «IdeaPad 100-151BY» S/N: MP11ALCC із зарядним пристроєм, ноутбук марки «LENOVO» модель «В590» S/N: MP11ALAJ із зарядним пристроєм;
- у кабінеті № 107 під час особистого обшуку ОСОБА_9 , мобільний телефон марки «Apple» модель «iPhone 11 Pro Max» IMEI НОМЕР_3 із сім-карткою із абонентським номером НОМЕР_4 ;
- у кабінеті № 105, яким користується ОСОБА_6 , зошит блакитного кольору на 24 арк. із відомостями про сурогатних матерів за період з 26 лютого 2013 року по 20 червня 2017 року;
- у кабінеті № 107 користувачі якого не встановлені, папку з назвою ОСОБА_12 , в якій знаходиться: медична картка амбулаторного хворого № 15436 ім`я ОСОБА_12 , анкета донора ооцитів, сур. материнства № 842 КУ, заява-згода (програма сурогатного материнства) від 01.03.2013, копія паспорту громадянина України НОМЕР_5 та довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_6 ОСОБА_12 , копія свідоцтва про народження ОСОБА_13 серії НОМЕР_7 від 27.09.2011, результати клінічно-лабораторних досліджень ОСОБА_12 за період з 01.03.2013 по 29.03.2017;
- у підвальному приміщенні користувачі якого не встановлені, а саме на медичну картку амбулаторного хворого № 37122 на ім`я ОСОБА_14 , медичну картку амбулаторного хворого № 27569 на ім`я ОСОБА_15 , медичну картку амбулаторного хворого № 32786 на ім`я ОСОБА_16 , медичну картку амбулаторного хворого № 29641 на ім`я ОСОБА_17 , медичну картку амбулаторного хворого № 32829 на ім`я ОСОБА_18 , медичну картку амбулаторного хворого № 11560 на ім`я ОСОБА_19 , медичну картку амбулаторного хворого № 25200 на ім`я ОСОБА_20 , медичну картку амбулаторного хворого № 31597 на ім`я ОСОБА_21 , медичну картку амбулаторного хворого № 32718 ім`я ОСОБА_22 , медичну картку амбулаторного хворого № 39449 ім`я ОСОБА_11 , медичну картку амбулаторного хворого № 28655 на ім`я ОСОБА_23 .
Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_24 від 03 грудня 2020 року вилучене в ході обшуку майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000769.
04 грудня 2020 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке виявлено та вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщенні Центру планування сім`ї та репродукції людини професора ОСОБА_5 .
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2020 року клопотання задоволено.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0000769 про накладення арешту на майно, вилучене 02 грудня 2020 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання та прийшов до правильного висновку, що з метою забезпечення збереження речових доказів необхідно задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки наявні підстави, передбачені ст. 170 КПК України..

Такі висновки слідчого судді доведено матеріалами провадження, специфікою обставин вчинення та розслідування самого злочину, що потребує проведення певних слідчих дій. Арештоване майно, всупереч доводам апелянта, може бути доказом злочину, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, що підтверджується відповідним процесуальним рішенням, а саме постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_24 від 03 грудня 2020 року про визнання його речовим доказом (а.с. 72-102). Метою арешту майна є збереження речових доказів, забезпечення кримінального провадження, його завданням є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що прямо передбачено ст. 170 КПК України в якості правових підстав застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.
Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на зазначене майно, врахувавши наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги.

Посилання апелянта на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дослідив всі обставини, з`ясування яких, могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.
Доводи апеляційної скарги з приводу того, що ухвалою слідчого судді від 27 листопада 2020 року надано дозвіл на зняття копії інформації з цифрових носіїв, а не їх вилучення, які і посилання на те, що вилучено майно, яке не має відношення до кримінального провадження та не міститься у переліку майна, на яке слідчим суддею надано дозвіл на вилучення, зокрема, медичні картки пацієнтів, особисті мобільні телефони ОСОБА_25 та ОСОБА_26 та грошові кошти - в даному випадку не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Як вбачається з матеріалі, які прокурора додано до клопотання, у ході обшуку за вказаною адресою, окрім медичної документації, яка підтверджує причетність членів організованої групи до вчинення злочину та дозвіл на вилучення якої прямо надано ухвалою слідчого судді, слідчими виявлено та вилучено документи, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, комп`ютерну техніку та мобільні телефони доступ до яких обмежено їх власниками та пов`язаний з подоланням системи логічного захисту, банківські картки, що могли використовуватися в якості знаряддя кримінально протиправних дій, грошові кошти, походження яких документально не підтверджено та стосовно яких є достатні підстави вважати, що вони набуті кримінально протиправним шляхом внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Доводи апелянта про те, що внаслідок проведення обшуку та накладення арешту на вилучене майно відбулося протиправне розповсюдження та оприлюднення органом досудового розслідування персональних даних, документів, що містять лікарську таємницю відносно батьків та дітей, - є необґрунтованими, оскільки представником не надано доказів на підтвердження зазначених обставин. Як зазначив прокурор в судовому засіданні апеляційної інстанції, право на збереження лікарської таємниці забезпечено в межах кримінального провадження.
Доводи представника ОСОБА_10 на те, що 07 грудня 2020 року слідчим суддею розглянуто клопотання прокурора про решт майна без технічної фіксації судового розгляду, - є безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді відповідного клопотання керувався положеннями ч. 1 та абз. 1 ч. 4 ст. 107 КПК України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджено достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника ТОВ «САНА-МЕД», ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_7 з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту захисту інтересів дітей та протидії насильству, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , накладено арешт на майно (згідно переліку в ухвалі), яке вилучено в ході обшуку 02 грудня 2020 року за адресою: м. Харків, вул. Холодногірська (Єлізарова), 15, у приміщенні Центру планування сім`ї та репродукції людини професора ОСОБА_5 , в кабінетах: - № 225 яким користується ОСОБА_5 ;
- № 308-1, користувачі якого не встановлені;
- № 107 під час особистого обшуку ОСОБА_9 ,
- № НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 ;
- № 107, користувачі якого не встановлені,
та підвальному приміщенні, користувачі якого не встановлені, в рамках кримінального провадження №0000769, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ТОВ «САНА-МЕД», ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 757/53717/20-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_27
Справа № 11сс/824/473/2021 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК