Дата документу 11.08.2020 Справа № 313/1561/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/492/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 313/1561/18Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.78 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (дистанційно),

захисника адвоката ОСОБА_8 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, дистанційно, в режимі відеоконференції з Веселівським районним судом Запорізької області, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь під час розгляду подання судом першої інстанції, - прокурора Веселівського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Веселівського районного суду Запорізької області від 12 грудня 2019 року про скасування звільнення від відбування призначеного покарання за вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 22.11.2018 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Наманган Наманганської області, Узбекистан, громадянина Узбекистану, який має загальну середню освіту, одруженого, який має на утриманні 5-х малолітніх дітей, працює по найму, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 12.01.2015 року Веселівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік; 20.02.2018 року Веселівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт. Знятий з обліку Веселівського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області 05.05.2018 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,

в с т а н о в и л а:

ухвалою Веселівського районного суду Запорізької області від 12 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні подання начальника Веселівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_10 про скасування звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 22.11.2018 року покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, до Веселівського районного суду Запорізької області надійшло подання начальника Веселівського РС філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_10 у відношенні засудженого ОСОБА_7 щодо вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання за вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 22.11.2018 року. Подання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_7 систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення.

Відмовляючи у задоволенні подання суд зазначив, що вчинені засудженим ОСОБА_7 правопорушення не свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування доводів зазначає, що ОСОБА_7 під час іспитового строку вчинив 6 адміністративних правопорушень, за які на останнього накладено адміністративні стягнення у виді штрафів та попередження. Проте, судом така поведінка засудженого визнана виправданою, оскільки ОСОБА_7 вчинив вказані адміністративні правопорушення, перебуваючи в пошуках роботи. Тобто, суд не визнав протиправну поведінку ОСОБА_7 як таку, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. Крім того, суд зазначив, що ОСОБА_7 вчинив злочини проти безпеки дорожнього руху, а не проти громадського порядку, посилаючись на науково-практичний коментар Кримінального кодексу України 2012 року, що не є нормативно-правовим актом, та не є обов`язковим для врахування судом. Вважає, що пошуки роботи ОСОБА_7 не дозволяють йому вчиняти адміністративні правопорушення, а посилання суду на необхідність вчинення ОСОБА_7 адміністративних правопорушень проти громадського порядку є хибним.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити подання Веселівського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання за вироком суду ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та доводи скарги; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, який брав участь під час розгляду подання судом першої інстанції; засудженого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора, який брав участь під час розгляду подання судом першої інстанції, задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

З матеріалів особової справи вбачається, що вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 22.11.2018 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 166 КВК України, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частиною 3 статті 166 КВК України встановлено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження, 04.04.2019 року вирок Веселівського районного суду Запорізької області від 22.11.2018 року відносно ОСОБА_7 отриманий Веселівським районним сектором філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області для виконання та заведено особову справу № 18/2019.

11.04.2019 року ОСОБА_7 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням, роз`яснені обов`язки, покладені на нього судом згідно п. 1, 2, ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, про що він підписав підписку про ознайомлення з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію під особистий підпис, згідно з якою зобов`язаний з`являтися на реєстрацію у другий понеділок кожного місяця, заведено листок реєстрації (а.п. 11, 14, 15 особової справи).

У судовому засіданні суду першої інстанції було встановлено, що у відношенні засудженого ОСОБА_7 складено чотири постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом, не маючи посвідчення водія та керування транспортним засобом з непристебнутим ременем безпеки, а також одна постанова про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 127 КУпАП - перехід проїжджої частини у невстановленому місці (а.п. 61, 66, 68, 70-71).

Разом з тим, адміністративні правопорушення були вчинені засудженим ОСОБА_7 у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за вчинення яких на засудженого були накладені адміністративні стягнення та органом пробації винесене одне попередження.

Колегія суддів звертає увагу на те, що хоча засуджений ОСОБА_7 і вчинив п`ять адміністративних правопорушень, однак йому за це органом пробації було винесено лише одне письмове попередження про скасування звільнення, після чого інших правопорушень засуджений не вчиняв, а тому підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання за вироком суду відсутні.

До того ж, за час перебування на обліку засуджений ОСОБА_7 нових кримінальних правопорушень не скоїв, за місцем проживання характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає, скарг від жителів села не надходило, одружений, має на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, що свідчить про виправлення засудженого та дотримання ним умов та порядку відбування покарання з випробуванням.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги прокурора, який брав участь у провадженні, є безпідставними.

Прокурор в апеляційній скарзі зазначив, що засуджений вчинив 6 адміністративних правопорушень, що не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах провадження міститься п`ять постанов про накладення адміністративного стягнення.

Доводи прокурора стосовно того, що науково-практичний коментар Кримінального кодексу України не є нормативно-правовим актом, а тому не є обов`язковим для врахування судом, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції щодо передчасності звернення органу пробації з поданням про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання за вироком суду.

Твердження прокурора про те, що пошуки роботи ОСОБА_7 не дозволяють йому вчиняти адміністративні правопорушення є слушними, однак з урахуванням всіх обставин справи, відсутності інших порушень обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, а також враховуючи наявність на утриманні у засудженого ОСОБА_7 п`ятьох неповнолітніх дітей, які, у разі направлення останнього до місць позбавлення волі, будуть позбавлені батьківського піклування та матеріальної допомоги, не можуть бути визнані достатньо вагомими підставами для скасування по суті правильно прийнятого рішення суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Веселівського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_9 без задоволення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора, який брав участь під час розгляду подання судом першої інстанції, - прокурора Веселівського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Веселівського районного суду Запорізької області від 12 грудня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні подання начальника Веселівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_10 про скасування звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 22.11.2018 року покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4