Провадження 1-кп/521/1353/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду без проведення судового розгляду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000109 від 23.08.2020 року, в порядку спрощеного провадження, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Богунове, Іванівського району, Одеської області, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які мешкають в сусідніх будинках па вул. Радіальній в м. Одесі, склались приятельські відносини.

22 серпня 2020 року, близько 02 години 00 хвилин, перебуваючи біля торгівельного кіоску, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Самодіяльна 34, ОСОБА_3 зустріла ОСОБА_4 . Під час бесіди з останнім, у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на заволодіння мобільним терміналом ОСОБА_4 .

Реалізуючи кримінально-протиправний умисел, направлений на шахрайське заволодіння майном ОСОБА_4 , з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, зловживаючи його довірою, тобто використовуючи особливі довірчі стосунки, які склалися між нею та потерпілим, внаслідок особистого знайомства та проживання у сусідніх будинках, ОСОБА_3 звернулась до потерпілого з проханням надати їй мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінку, заздалегідь не маючи наміру на його повернення.

ОСОБА_4 , будучи впевненим в тому, що ОСОБА_3 поверне, належне йому майно, добровільно передав останній мобільний телефон «IPHONE s6+» ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 6000 гривень.

Надалі, ОСОБА_3 , заволодівши шахрайським шляхом майном ОСОБА_4 , скористалась сприятливими умовами для вчинення кримінального проступку, а саме тим, що увага потерпілого була відвернута на купівлю шаурми у торгівельному кіоску, та залишила місце вчинення кримінального правопорушення.

Надалі, ОСОБА_3 розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, продавши викрадений мобільний термінал за 1500 гривень, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 6 000 гривень.

Дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Положеннями ч. 2, ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрювана беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодна на розгляд обвинувального акта за її відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченої ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, вона беззаперечно визнає; згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; їй роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені в результаті досудового розслідуванням обставини; згодна на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваною, її згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за її відсутності.

До обвинувального акта додано письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 в якій потерпілий зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачена ОСОБА_3 , захист якого здійснює адвокат ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує повне визнання обвинуваченою вини та щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченої, суд враховує, що ОСОБА_3 офіційно не працевлаштована, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про її осудність, має місце реєстрації та проживання, раніше не судима.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальний правопорушень, враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченою діянь, обставини їх вчинення, фактично спричинені наслідки кримінального правопорушення, а саме фактичну відсутність спричиненої кримінальним проступком матеріальної шкоди, оскільки майно повернуто власнику, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних проступрків, буде покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України.

Разом з тим, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме: повне визнання обвинуваченою вини, щире каяття, та відсутність обставин, що його обтяжують, з урахуванням особи обвинуваченої та враховуючи її поведінку після вчинення кримінального проступку, яка усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, добровільно, своєю активною поведінкою сприяла з`ясуванню обставин вчинення даного кримінального правопорушення, суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченої, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та особою винної.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 5, 65, 68, 70, 71, 72 КК України, ст.ст. 100, 128, 368-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити їй покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі до ст. 75 КК України, звільнити засуджену ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, у виді обмеження волі, з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом визначеного іспитового строку, такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 23 грудня 2020 року.

Речові докази, а саме:

-мобільний телефон «IPHONE s6+» ІМЕІ: НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_4 , як власнику.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1