Справа № 487/5415/20
Провадження № 1-кс/487/5756/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.09.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого

30.03.2020 року Херсонським районним судом Херсонської області за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України з іспитовим терміном на три роки

підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

22.09.2020 року слідчий СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений під час досудового розслідування дату та час, ОСОБА_4 домовився із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про спільне скоєння кримінальних правопорушень, а саме крадіжок чужого майна.
Реалізуючи спільний злочинний умисел, 20.09.2020 приблизно о 04-10 год., ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на автомобілі «Фольксваген Пассат» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули на вул.. Севастопольську у м. Миколаєві, де залишили вказаний автомобіль та направились до магазину-кафетерію «Калина», розташованого за адресою: м. Миколаїв вул. Погранична (Чигрина) 72-а, який перебуває у оренді у ТОВ «ПЛЮСПМ»
Приблизно о 04.30 годині. ОСОБА_4 , спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою проникнення до вказаного магазину пошкодили скло вхідних дверей. Після цього, на виконання спільного умислу, ОСОБА_7 проник до приміщення магазину, звідки таємно викрав грошові кошти у сумі 30000 грн., а ОСОБА_9 та ОСОБА_8 знаходились біля входу до магазину та стежили за навколишньою обстановкою, щоб у разі появи сторонніх осіб попередити ОСОБА_7 ..
Після чого ОСОБА_7 , спільно із ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , утримуючи викрадене при собі з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, спричинивши ТОВ «ПЛЮСПМ» матеріальний збиток на суму 30000 грн.
20.09.2020 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які неможливо запобігти шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор, підтримав дане клопотання, при його вирішенні просив слідчого суддю врахувати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, в період іспитового строку встановленого за вироком Херсонського районного суду Херсонської області від 30.03.2020 року, за яким його засуджено за скоєння аналогічного корисливого злочину проти власності.

У судовому засіданні захисник у задоволенні клопотання просив відмовити, посилаючись на не доведення зі сторони прокурора, як обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у скоєнні вказаного злочину так і наявність існування ризиків, які б виправдовували тримання його під вартою.

Одночасно, враховуючи наявність у ОСОБА_4 постійного місця проживання, за яким він позитивно характеризується, просив обрати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, слідчий суддя вважає, що вказане клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні встановлено, що 20.09.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002875 внесено відомості за заявою ОСОБА_10 за ознаками кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України.

20.09.2020 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.. 208 КПК України за підозрою у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
20.09.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненій за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з проникненням до приміщення.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України підтверджується: Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_10 від 20.09.2020, Протоком огляду місця події від 20.09.2020, Протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_11 від 20.09.2020, Протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 від 20.09.2020, протоколом обшуку від 20.09.2020.
Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_4 , оскільки оцінка достатності доказів на обґрунтування підозри особи у вчиненні злочину на стадії досудового розслідування має менший стандарт доведеності у порівнянні з доведеністю винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом за результатами судового розгляду.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Європейський суд з прав людини у рішенні « Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.20911 року зазначив «що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк до шести років позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, у тому числі за межами країни чи на непідконтрольній на даний час Україні території.
Приймаючи до уваги стійку антисоціальну поведінку підозрюваного, який підозрюється у вчинені корисливого злочину проти власності, у період іспитового строку встановленого за вироком Херсонського районного суду Херсонської області від 30.03.2020 року, може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує дані про особу підозрюваного, який не одружений, не має постійного місця роботи, стабільного джерела доходу, тобто не має соціально сталих зв`язків.

При цьому слідчий суддя, приймає до уваги, що тяжкість обвинувачення може бути прийнята за підставу тримання під вартою на початковій стадії судового розгляду, що узгоджується з сталою практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Цеєлєвський проти Польщі» від 04.05.2006 року та «Бєлозьоров проти Росії» від 15.10.2015 року.
Також, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, при цьому наявний суспільний інтерес діяти саме у такий спосіб і не інакше, заради блага суспільства та з метою забезпечення невідворотності покарання за вчинене, що відповідає правовим позиціям, викладеним у рішеннях ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Харченко проти України», слідчий суддя приходить до переконання, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти існуючим ризикам передбаченим ст..177 ч.1 п.п.1,5 КПК України, що унеможливлює їх застосування до підозрюваного.

Враховуючи вище зазначені обставини, слідчий суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобігти ризикам наявним та доведеним під час розгляду клопотання.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою слід рахувати з 04-55 години 20.09.2020 року.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито відображується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 діб, з утриманням в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор.

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, в розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 87880 грн.

Покласти на ОСОБА_4 у разі звільнення під заставу такі зобов`язання:

- не відлучатися за межі м.Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;

- за першою вимогою з`являтися до слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження.

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження про зміну місця свого проживання, роботи.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді в частині тримання під вартою ОСОБА_4 діє до 04-55 години 19.11.2020 року
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити для виконання до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1