Справа № 558/410/20
номер провадження 1-кп/558/158/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000076 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , суд, -

в с т а н о в и в:

14 червня 2020 року, приблизно о 17:30 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на вулиці Тракторна в с. Княгинине, Демидівського району Рівненської області, ОСОБА_3 побачив припнуту біля господарства, розташованого по АДРЕСА_2 , кобилу темно-гнідого кольору, яка належала ОСОБА_6 та яку ОСОБА_3 вирішив викрасти.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, підійшов до кобили, відіпнув її та, діючи з корисливих мотивів, умисно, таємно викрав кобилу темно-гнідого кольору вагою 498 кг, віком 12 років, яку, утримуючи біля себе за кантарку, повів до господарства, що розташоване по АДРЕСА_3 , таким чином зник з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

В результаті вказаних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 було спричинено майнову шкоду в розмірі 14166,67 гривень.

Крім того, 14 червня 2020 року, приблизно о 17:40 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на вулиці Тракторна в с. Княгинине, Демидівського району Рівненської області, ОСОБА_3 побачив припнуту біля господарства, розташованого по АДРЕСА_2 , кобилу коричневого кольору, яка належала ОСОБА_7 , яку ОСОБА_3 вирішив викрасти.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, підійшов до кобили, відіпнув її та, діючи з корисливих мотивів, умисно, таємно, повторно викрав кобилу коричневого кольору вагою 462 кг, віком 5 років, яку, утримуючи біля себе за кантарку, повів до господарства, що розташоване по АДРЕСА_3 , таким чином зник з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

В результаті вказаних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_7 було спричинено майнову шкоду в розмірі 15733,33 гривень.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Зазначену кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає вірною.

2 грудня 2020 року між прокурором Млинівського відділу Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 і його захисником адвокатом ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості.

В судовому засіданні сторони судового провадження підтримали угоду про визнання винуватості від 2 грудня 2020 року.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали до суду заяви в яких просили судовий розгляд кримінального провадження провести без їх участі, а також зазначили, що надають згоду на укладення у кримінальному провадженні угоди про визнання винуватості та повідомили, що завдану шкоду їм відшкодовано і вони претензій до обвинуваченого не мають.

Згідно угоди про визнання винуватості від 2 грудня 2020 року ОСОБА_3 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

Сторонами за угодою про визнання винуватості узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк один рік та за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України сторони за угодою погодили призначення ОСОБА_3 остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначивши його у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України сторони за угодою про визнання винуватості погодили звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю один рік. Сторони за угодою про визнання винуватості погодили покладення на ОСОБА_3 обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком (ч. 1 ст. 185 КК України) та нетяжким злочином (ч. 2 ст. 185 КК України).
В судовому засіданні сторони судового провадження, підтримали угоду про визнання винуватості, вважали її обґрунтованою та наполягали на її затвердженні.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України та що укладення угоди сторонами є добровільним.

Разом з тим, судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами чинного законодавства, інтересам суспільства чи окремих громадян, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали угоду про визнання винуватості, наполягали на затвердженні угоди та погоджувалися на призначення обвинуваченому узгодженого сторонами угоди покарання.

Вказані обставини, свідчать про те, що укладення угоди про визнання винуватості не буде суперечити правам обвинуваченого.

Судом встановлено, що сторони за угодою про визнання винуватості погодили призначення покарання з урахуванням положень ст.ст. 12, 65-67, 185 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення кримінальних правопорушень особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.п. 109).

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Судом встановлено, що процесуальні витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні складають 653,80 гривень (а.п. 100, 150).

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З цих підстав, суд приходить до висновку про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрат на залучення експерта в розмірі 653,80 гривень, що є документально підтвердженими.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні № 0000076, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався. Підстав для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого на час до набрання вироком законної сили не встановлено.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 373, 374, 468, 470, 475 КПК України, ст.ст. 12, 70, 75, 76, 185 КК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 2 грудня 2020 року в кримінальному провадженні №0000076.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити узгоджене сторонами за угодою про визнання винуватості покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (Один) рік;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (Один) рік 6 (Шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_3 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк один рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України на час іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 653,80 гривень.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , не застосовувати.

Речові докази:

- кобилу темно-гнідого кольору, віком 12 років, що передана на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити у його користуванні;

- кобилу коричневого кольору, віком 5 років, що передана на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити у його користуванні.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу через Демидівський районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1 .