Справа № 461/329/21
Провадження № 1-кс/461/608/21
УХВАЛА

26.01.2021 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000210 від 22 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке вмотивовано тим, що слідчими СВ УСБУ у Львівській області за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000210 від 22.12.2020 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ряд нестановлених на даний час осіб, діючи за попередньою змовою групою осіб, починаючи із грудня 2020 року, з погрозами насильства над потерпілим ОСОБА_6 та його близькими родичами, та з погрозами вбивства, вимагали від останнього передачі їм 110 тис. доларів США.

23.01.2021, близько 18.40 год., ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1 , діючи за попередньою змовою групою осіб, реалізовуючи свій злочинний умисел на протиправне заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_6 , отримали від останнього, який діяв під контролем правоохоронних органів, пакет, у якому знаходились спеціальні імітаційні засоби, які імітували грошові кошти долари США, а також грошові кошти у сумі 500 доларів США, які були сприйняті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як грошові кошти в сумі 110 000 доларів США, передачу яких останні вимагали у ОСОБА_6 , погрожуючи насильством над потерпілим та його близькими родичами, та погрозою вбивства.

Після отримання вказаних грошових коштів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були затримані працівниками правоохоронних органів, а зазначений вище пакет зі спеціальними імітаційними засобами, які імітували грошові кошти долари США, а також грошовими коштами у сумі 500 доларів США був виявлений та вилучений під час огляду місця події.

Окрім цього, 23.01.2021, на підставі положень ст.ст. 233-234 КПК України, проведено невідкладний обшук автомобіля «BMW 740d», р.н. « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_4 .

За результатами обшуку складено відповідний протокол та зафіксовано вилучення вищевказаного автомобіля.

24.01.2021 вищевказані вилучені в ході обшуку речі та предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор в судове засідання не з`явився, в клопотанні просив проводити розгляд без його участі та участі власника майна.
Згідно ч.1 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Перевіривши наданні матеріали та дослідивши докази по цих матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника
юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.

Судом встановлено, що на підставі постанови прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 від 24 січня 2021 року вищевказаний вилучений автомобіль визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №0000210 від 22 грудня 2020 року.

Прокурор довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою накладення арешту на вилучені предмети є збереження речових доказів.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна. Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, беручи до уваги, що є достатні підстави вважати, що збереження речових доказів необхідне для здійснення належного досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170,172, 173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучений в ході проведення обшуку автомобіль марки «BMW 740d», р.н. « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_4 ..

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1