Справа № 159/5820/20
Провадження № 1-кп/159/147/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому підготовчому судовомузасіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000354 від 15.10.2020 року, та долучені до нього матеріали стосовно обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Арсеновичі Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , з середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, -

у вчиненні ним кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в :

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 13 жовтня 2020 року, близько 15 год. 00 хв., перебуваючи на відкритій ділянці поля, що знаходиться на відстані близько 500 м від автодороги по АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклої суперечки зі своєю дружиною ОСОБА_4 , на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, умисно наніс їй два удари кулаком руки в область голови, в результаті чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді гематоми лобної ділянки голови зліва з садном, гематоми правої скроневої ділянки волосистої частини голови, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я,тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

В ході підготовчого судового засідання обвинуваченим подано клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, в зв`язку з примиренням з потерпілою.

Крім цього, потерпілою подано письмову заяву про закриття даного кримінального провадження та про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням з потерпілою.

В судовому засіданні прокурор, потерпіла та обвинувачений не заперечували проти задоволення даного клопотання та просили його задовольнити.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, прийшов до висновку про те, що обвинуваченого ОСОБА_5 слід звільнити від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку з його примиренням з потерпілою.

Суд прийшов до такого висновку, виходячи з наступних міркувань.

Згідно вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

В ході досудового розслідування ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому протиправних діянь визнав повністю та підтвердив цю позицію в ході підготовчого судового засідання. Правильність правової кваліфікації його діянь ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюється. Підстав для зміни кваліфікації його дій судом не встановлено.

Таким чином суд прийшов до твердого переконання, що діяння, які поставлено ОСОБА_5 за провину, дійсно мали місце, вони містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і ОСОБА_5 винуватий в їх вчиненні.

Умови та підстави звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності передбачені КК України.

Так, згідно ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , належить до проступків (ст. 12 КК України).

Під примиренням розуміється добровільна відмова потерпілого від поданої ним заяви про притягнення до кримінальної відповідальності особи, яка вчинила злочин (у разі, коли справу ще не порушено), або прохання закрити вже порушену щодо винного кримінальну справу. Потерпілий, примирившись із винною особою, звертається до суду з клопотанням звільнити від кримінальної відповідальності особу, яка вчинила злочин, або принаймні не заперечує проти такого звільнення. Факт примирення потребує відповідного процесуального закріплення у матеріалах справи.

Суд констатує, що обвинувачений ОСОБА_5 примирився з потерпілою у даній справі ОСОБА_4 . Будь-яких претензій потерпіла до обвинуваченого не має та не заперечує проти його звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 125 КК України. Зазначений факт примирення закріплений власноручною письмовою заявою потерпілої, поданою в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 не заперечує проти закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Таким чином заявлені обвинуваченим та потерпілою у кримінальному провадженні клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням відповідає вимогам чинного законодавства і підлягає задоволенню.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Цивільного позову не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 1 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288, п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, на підставі ст. 46 КК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі ст. 46 КК України в зв`язку з його примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000354 від 15.10.2020 року, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Головуючий ОСОБА_1