Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/298/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2020 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 липня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 30.04.2020 року, про арешт майна.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_8 ,

представника власника майна ТДВ «Колос» - адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 липня 2020 року, відмовлено у задоволенні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 30.04.2020 року, про арешт майна.

Рішення слідчого судді обгрунтовано тим, що слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на земельні ділянки, а саме: земельну ділянку площею 33, 261 га кадастровий номер :02:003:9146, земельну ділянку площею 49, 0363 га кадастровий номер :02:003:9140, земельну ділянку площею 21, 9968 га кадастровий номер :02:003:9136, земельну ділянку площею 12, 0534 га кадастровий номер :02:003:9132, земельну ділянку площею 37, 1546 га кадастровий номер :02:003:9149, земельну ділянку площею 17, 3796 га кадастровий номер :02:003:9147, земельну ділянку площею 41, 9504 га кадастровий номер :02:003:9138, земельну ділянку площею 19, 1546 га кадастровий номер :02:003:9135, земельну ділянку площею 17, 5883 га кадастровий номер :02:003:9134, земельну ділянку площею 17, 0823 га кадастровий номер :02:003:9133, земельну ділянку площею 10, 0766 га кадастровий номер :02:003:9131, земельну ділянку площею 25, 1649 га кадастровий номер :02:003:9145, земельну ділянку площею 37, 2157 га кадастровий номер :02:003:9137, які перебувають в комунальній власності Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження майном.

Окрім того, слідчий просив накласти арешт на врожай сільськогосподарських культур, які знаходяться на вказаних земельних ділянках, шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження майном, зобов`язати слідчого, прокурора вжити заходів, щодо збереження зазначених речових доказів, шляхом збирання врожаю з метою подальшої передачі в дохід держави в установленому законом порядку.

Відповідно до витягу є Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000128 від 30.04.2020 року датою надходження повідомлення про вчинення кримінального правопорушення вбачається 30.04.2020 року за ч. 2 ст. 197-1КК України. Групою осіб з числа працівників ТДВ «Колос» здійснено самовільне зайняття земельних ділянок, які знаходяться на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області. Потерпіла особа не вказана.

Однак, слідчим не надано суду інформації чи звертався власник земельної ділянки із заявою до правоохоронних органів про вчинення стосовно нього злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Матеріали клопотання не містять доказів кваліфікуючих ознак, передбачених частиною першою, так і частиною другою стаття 197-1 КК України, останнє обґрунтовується виключно актами обстеження земельних ділянок, які не містять плпн-схеми земельних ділянок.

У кримінальному провадженні відсутня особа, якій повідомлено про підозру. Вартість сільськогосподарських культур та точна кількість, які посіяні на зазначених в клопотанні земельних ділянках, слідчим не встановлена.

Не визначено стан розвитку та стадія зрілості посівів, шляхи збереження і збору врожаю. Вказана обставина позбавляє можливості слідчого суддю при винесенні судового рішення взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності та врахування усіх наслідків арешту майна, як того вимагає ст. 173 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 липня 2020 року. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно в повному обсязі, наклавши арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:003:9146, :02:003:9140, :02:003:9136, :02:003:9132, :02:003:9149, :02:003:9147, :02:003:9138, :02:003:9135, :02:003:9134, :02:003:9133, :02:003:9131, :02:003:9145, :02:003:9137 та на врожай сільськогосподарських культур, який знаходяться на цих земельних ділянках.

Обгрунтовує свої вимоги тим, що постановою слідчого від 06.07.2020 вилучені під час огляду земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:9137 належну ТОВ «РосАгро» техніку, яка була засобом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а також зібрану сільськогосподарську культуру рапс, яка є майном отриманим внаслідок вчинення кримінального правопорушення, визнано речовими доказами.

Постановою слідчого від 06.07.2020 земельні ділянки, які є об`єктом кримінально протиправних дій у вигляді їх самовільного зайняття з кадастровими номерами: :02:003:9146, :02:003:9140, :02:003:9136, :02:003:9132, :02:003:9149, :02:003:9147, :02:003:9138, :02:003:9135, :02:003:9134, :02:003:9133, :02:003:9131, :02:003:9145, :02:003:9137, які відповідно до листа ГУ Держгеокадастру в Кіровоградській області від 08.07.2020 №10-11-0.11-6875/2- 20 перебувають в комунальній власності Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, а також врожай сільськогосподарських культур, який є майном отриманим внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а саме: самовільного зайняття земельної ділянки, визнані речовими доказами.

Під час огляду місця події 06.07.2020 встановлено, що на самовільно зайнятій земельній ділянці з кадастровим номером :02:003:9137 працівниками ТДВ «Колос» (керівник ОСОБА_10 ) із використанням техніки ТОВ «РосАгро» (керівник ОСОБА_11 ) здійснювався збір врожаю сільськогосподарської культури рапс.

В ході огляду виявлено та вилучено сільськогосподарську техніку за допомогою якої здійснювався збір врожаю, який є майном одержаним внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено та доведено існування обставин, які підтверджують, що незастосування арешту призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, або передачі майна, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України є підставою для заборони або обмеження користування та розпорядження майном.

Також посилається на те, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містить два записи щодо юридичних осіб з кодом . Запис 1 - Товариство з додатковою відповідальністю «Колос». Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа: 03758772, сільськогосподарський виробничий кооператив «Колос», 27422, Кіровоградська обл., Знам`янський район, село Дмитрівка, вулиця Фрунзе, будинок 2-а. Запис 2 - Сільськогосподарський виробничий кооператив «Колос». Дата та номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи, підстава для його внесення: 19.08.2011, 3000155, припинено, за рішенням засновників. Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа: відомості відсутні.

Отже, враховуючи наявну в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформацію не вбачається, що вказані підприємства є правонаступниками АТ «Колос», якому на підставі державного акту на право колективної власності на землю передавалась земельна ділянка.

Вказує, що частина рішень Кіровоградського окружного адміністративного суду, якими встановлено правомірність користування ТДВ «Колос» земельними ділянками, оскаржені та законної сили не набрали.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, представника власника майна ТДВ «Колос» - адвоката ОСОБА_9 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила рішення суду першої інстанції залишити без змін,перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктом 1 частини другої вказаної норми закону, регламентовано, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, окрім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положеннями статтей 2, 7 КПК України регламентовано, що при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Наведена норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно із п. п. 2, 3 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до матеріалів клопотання слідчий слідчого СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:003:9146, :02:003:9140, :02:003:9136, :02:003:9132, :02:003:9149, :02:003:9147, :02:003:9138, :02:003:9135, :02:003:9134, :02:003:9133, :02:003:9131, :02:003:9145, :02:003:9137 та на врожай сільськогосподарських культур, який знаходяться на цих земельних ділянках.

Виходячи із змісту клопотання, у провадженні СУ ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 30.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, за фактом того, що група осіб з числа працівників ТДВ «Колос» за попередньою змовою здійснили самовільне зайняття земельних ділянок, які знаходяться на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області.
Відповідно до пояснень начальника відділу земельних відносин комунальної власності та адміністративних послуг Дмитрівської сільської ради ОСОБА_12 , які відібрані під час досудового слідства, зайняття земельних ділянок могли вчинити службові особи ТДВ «Колос» .
Працівниками ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єктів земельних ділянок, та встановлено, що на території Дмитрівської сільської ОТГ, Знам`янського району, Кіровоградської області знаходиться: земельна ділянка площею 33, 261 га (кадастровий номер :02:003:9146 перебуває в комунальній власності) засіяна сільськогосподарською культурою пшениця, використовується товариством з додатковою відповідальністю «Колос» в особі керівника ОСОБА_10 без правовстановлюючих документів на землю, чим порушено чинне законодавство; земельна ділянка площею 37, 2157 га (кадастровий номер :02:003:9137 перебуває в комунальній власності) засіяна сільськогосподарською культурою рапс, використовується товариством з додатковою відповідальністю «Колос» в особі керівника ОСОБА_10 без правовстановлюючих документів на землю, чим порушено чинне законодавство; земельна ділянка площею 49, 0363 га (кадастровий номер :02:003:9140 перебуває в комунальній власності) засіяна сільськогосподарською культурою озима пшениця, кукурудза, використовується товариством з додатковою відповідальністю «Колос» в особі керівника ОСОБА_10 без правовстановлюючих документів на землю, чим порушено чинне законодавство; земельна ділянка площею 21, 9968 га (кадастровий номер :02:003:9136 перебуває в комунальній власності) засіяна сільськогосподарською культурою озимою пшеницею, використовується товариством з додатковою відповідальністю «Колос» в особі керівника ОСОБА_10 без правовстановлюючих документів на землю, чим порушено чинне законодавство; земельна ділянка площею 12, 0534 га (кадастровий номер :02:003:9132 перебуває в комунальній власності) засіяна сільськогосподарською культурою озимою пщеницею, використовується товариством з додатковою відповідальністю «Колос» в особі керівника ОСОБА_10 без правовстановлюючих документів на землю, чим порушено чинне законодавство;земельна ділянка площею 37, 1546 га (кадастровий номер :02:003:9149 перебуває в комунальній власності) засіяна сільськогосподарською культурою кукурудза, використовується товариством з додатковою відповідальністю «Колос» в особі керівника ОСОБА_10 без правовстановлюючих документів на землю, чим порушено чинне законодавство; земельна ділянка площею 17, 3796 га (кадастровий номер :02:003:9147 перебуває в комунальній власності) засіяна сільськогосподарською культурою кукурудза, використовується товариством з додатковою відповідальністю «Колос» в особі керівника ОСОБА_10 без правовстановлюючих документів на землю, чим порушено чинне законодавство; земельна ділянка площею 25, 1649 га (кадастровий номер :02:003:9145 перебуває в комунальній власності) засіяна сільськогосподарською культурою кукурудза, використовується товариством з додатковою відповідальністю «Колос» в особі керівника ОСОБА_10 без правовстановлюючих документів на землю, чим порушено чинне законодавство; земельна ділянка площею 41, 9504 га (кадастровий номер :02:003:9138 перебуває в комунальній власності) засіяна сільськогосподарською культурою озима пшениця, кукурудза, використовується товариством з додатковою відповідальністю «Колос» в особі керівника ОСОБА_10 без правовстановлюючих документів на землю, чим порушено чинне законодавство; земельна ділянка площею 19, 1546 га (кадастровий номер :02:003:9135 перебуває в комунальній власності) засіяна сільськогосподарською культурою кукурудзою, використовується товариством з додатковою відповідальністю «Колос» в особі керівника ОСОБА_10 без правовстановлюючих документів на землю, чим порушено чинне законодавство; земельна ділянка площею 17, 5883 га (кадастровий номер :02:003:9134 перебуває в комунальній власності) засіяна сільськогосподарською культурою кукурудза, використовується товариством з додатковою відповідальністю «Колос» в особі керівника ОСОБА_10 без правовстановлюючих документів на землю, чим порушено чинне законодавство; земельна ділянка площею 17, 0823 га (кадастровий номер :02:003:9133 перебуває в комунальній власності) засіяна сільськогосподарською культурою кукурудза, використовується товариством з додатковою відповідальністю «Колос» в особі керівника ОСОБА_10 без правовстановлюючих документів на землю, чим порушено чинне законодавство; земельна ділянка площею 10, 0766 га (кадастровий номер :02:003:9131 перебуває в комунальній власності) засіяна сільськогосподарською культурою кукурудза, використовується товариством з додатковою відповідальністю «Колос» в особі керівника ОСОБА_10 без правовстановлюючих документів на землю, чим порушено чинне законодавство.
06.07.2020 органом досудового розслідування встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :02:003:9137 працівниками ТДВ «Колос» (керівник ОСОБА_10 ) із використанням техніки ТОВ «РосАгро» (керівник ОСОБА_11 ) здійснюється незаконний збір врожаю сільськогосподарської культури рапс, в ході чого для здійснення фіксації незаконного збору врожаю було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та в подальшому вилучено сільськогосподарську техніку за допомогою якої здійснювався збір врожаю.
Згідно відповіді ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, вищезазначені земельні ділянки перебувають в комунальній власності та Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області.
Необхідність накладення арешту на вказані вище земельні ділянки та посіви сільськогосподарських культур, що знаходяться на ділянках, слідчим обґрунтована метою подальшого збереження речових доказів.
Перевіривши матеріали клопотання про накладення арешту, колегія суддів, вважає, що слідчий суддя обгрунтовано відмовив у задоволенні клопотання слідчого, враховуючи наступне.

Для прийняття законного та обґрунтованого рішення, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно відповідно до вимог ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Вирішуючи питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, під час розгляду клопотання слідчого про арешт майна, вказаних вимог закону дотримався.
Так, згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000128 від 30.04.2020 року датою надходження повідомлення про вчинення кримінального правопорушення є 30.04.2020 року за ч. 2 ст. 197-1КК України. Групою осіб з числа працівників ТДВ «Колос» здійснено самовільне зайняття земельних ділянок, які знаходяться на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області.

При цьому власник земельної ділянки із заявою до правоохоронних органів про вчинення щодо нього злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, не звертався.

Окрім того, п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Проте, у кримінальному провадженні відсутня особа, якій повідомлено про підозру.

Також, досудовим слідством не встановлена вартість сільськогосподарських культур та точна кількість, які посіяні на земельних ділянках вказаних у клопотанні. Слідчим не визначено стан розвитку та стадія зрілості посівів, шляхи збереження і збору врожаю, тощо.

Визнаючи земельні ділянки та врожай сільськогосподарських культур, який знаходяться на цих земельних ділянках, речовими доказами у даному кримінальному провадженні, слідчий повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку. Однак, вказані вимоги закону слідчим не дотримані.

Разом з цим, визнання майна речовим доказом не може бути безумовною підставою для накладення на майно арешту.

Окрім того, в порушення вимог ст. 171 КПК України, слідчий у клопотанні про арешт майна не вказав точний перелік майна, індивідуальні ознаки та його вартість, тоді як, вартість майна, яке належить арештувати повинна бути співрозмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Окрім того, акти обстеження земельних ділянок не містять план-схеми земельних ділянок.
Більше того, цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній, тоді як, санкція ч. 2 ст. 197-1КК України, не передбачає спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи.

Наведені обставини позбавляють можливості слідчого суддю визначити розумність та співрозмірність обмеження права власності та врахування усіх наслідків арешту майна, відповідно до ст.173 КПК України.

Також, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, про те, що клопотання слідчого не містить чітких підстав, у зв`язку з якими потрібно накласти арешт на земельні ділянки та на врожай сільськогосподарських культур, який знаходяться на цих земельних ділянках.

Зокрема, слідчий у клопотанні не вказав, які конкретно відомості містить наведене майно, на яке необхідно накласти арешт. Не зазначено у клопотанні, для встановлення яких обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-2 КК України, має значення вказане майно.

Клопотання слідчого не конкретизоване щодо підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна та спосіб його виконання.

У клопотанні відсутнє обґрунтування і наявність обставин, передбачених частинами 3-6 статті 170 КПК України щодо випадків, у яких накладається арешт з підстав, зазначених в ч. 2 ст. 170 КПК України.

Твердження слідчого про те, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна призведе до втрати, зникнення, знищення чи перетворення речового доказу, у клопотанні взагалі необгрунтовано.

Належних доводів щодо настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню у разі незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, у клопотанні також не наведено.

Будь-яких інших законних підстав визначених кримінальним процесуальним законом для арешту майна, ні слідчим у клопотанні, ні прокурором під час апеляційного розгляду не надано.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини має існувати розумна пропорційність між заходами і метою, заради якої їх застосовано (рішення у справі «Літґоу та інші проти Сполученого Королівства»).

Справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини.

Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Брумареску, Трегубенко проти України»).

Судам належить з`ясувати, чи дотримано справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу і вимогами захисту основних прав громадян (рішення у справах «Спорронг і Льонрот проти Швеції», «Іатрідіс проти Греції»).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Перевіркою матеріалів клопотання встановлено, що слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Отже, на переконання колегії суддів, органом досудового розслідування у клопотанні про арешт майна не вказано, які саме потреби досудового розслідування задовольнятимуться завдяки арешту, в чому полягає неможливість вчинення будь-яких інших дій, щодо майна, на яке слідчий просить накласти арешт, яким чином незастосування цього заходу забезпечення кримінального провадження може вплинути на обмеження можливостей органу досудового розслідування у клопотанні не наведено.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 липня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 30.04.2020 року, про арешт майна залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4