КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 у апеляційному провадженні за апеляційними скаргами прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 та представника ОСОБА_6 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28.10.2020 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_8 у наданні дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_9 , з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою надати дозвіл на затримання ОСОБА_9 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, на ухвалу слідчого судді надійшла апеляційна скарга представника ОСОБА_6 в інтересах потерпілої ОСОБА_10 , в якій він просив скасувати ухвалу слідчого судді, та задовольнити клопотання слідчого про надання дозволу на затримання ОСОБА_9 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу Київського апеляційного суду визначено колегію суддів по розгляду вказаного судового провадження, у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
У судовому засіданні 16.12.2020 суддя ОСОБА_3 заявила самовідвід, який мотивувала тим, що вона приймала участь у складі колегії суддів по розгляду апеляційних скарг на вирок Печерського районного суду міста Києва від 11.10.2011 у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_7 , ухвалений під головуванням судді ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України.
У судове засідання захисник ОСОБА_11 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 та представник ОСОБА_6 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності захисника підозрюваного та представника потерпілої.
Заслухавши думку прокурора ОСОБА_5 , який не заперечував проти задоволення заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід, обговоривши доводи заяви про самовідвід судді, колегія суддів приходить до висновку, що заява судді ОСОБА_3 про самовідвід підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід за наявності обставин, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до п. 26 рішення Європейського суду з прав людини «Де Куббер проти Бельгії» (Заява № 9186/80) від 26 жовтня 1984 р., «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться», тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.
Відповідно до п. 104 рішення Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України» (Заява № 21722/11) від 09 квітня 2013 р., набуло статусу остаточного 27 травня 2013 р., як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).
Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Згідно ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Як убачається із матеріалів судового провадження, слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000967, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 375, ч. 1 ст. 374 КК України.
Згідно даних витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000967, 24.09.2014 до реєстру внесено відомості про те, що у 2011 році суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_9 , розглядаючи кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, діючи умисно, систематично та грубо порушував право підсудної ОСОБА_7 на захист, з попередньою правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 374 КК України.
Крім того, 24.09.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про те, що при розгляді кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, головуючим суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_9 05.11.2012, з порушенням вимог діючого КПК України та норм міжнародного права, винесено завідомо неправосудну постанову про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з попередньою правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 375 КК України.
07.05.2020 заступником Генерального прокурора України ОСОБА_12 складено повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000086 від 12.03.2014, за підозрою ОСОБА_9 у постановленні завідомо неправосудної постанови, вчиненому в інших особистих інтересах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 375 КК України, та у порушенні права на захист, а саме ненаданні своєчасно захисника, а також іншому грубому порушенні права підсудного на захист, вчиненого суддею, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 374 КК України.
Згідно даних повідомлення про підозру, ОСОБА_9 інкриміновано вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень під час перебування на посаді судді Печерського районного суду міста Києва та розгляду кримінальної справи № 1-657/11 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.
Як встановлено колегією суддів, вироком Печерського районного суду міста Києва від 11.10.2011, ухваленим суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_9 у кримінальній справі № 1-657/11, ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 365 ч. 3 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 7 років, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських обов`язків строком на 3 роки.
Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду міста Києва в складі суддів ОСОБА_13 , ОСОБА_3 та ОСОБА_14 від 23.12.2011 вирок Печерського районного суду міста Києва від 11.10.2011 щодо ОСОБА_7 залишено без змін.
Враховуючи те, що суддя ОСОБА_3 приймала участь у складі колегії суддів Апеляційного суду міста Києва в судовому провадженні, в якому колегією суддів висловлено думку щодо законності та обгрунтованості ухваленого суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_9 вироку від 11.10.2011 у кримінальній справі № 1-657/111 щодо ОСОБА_7 , з метою усунення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості судді ОСОБА_3 , а також, у сприянні підтримці до зростанню довіри представників юридичної професії і сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів, колегія суддів вважає за необхідне, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, задовольнити заявлений суддею ОСОБА_3 самовідвід.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 75, 76, 80 - 82 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:

Заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 задовольнити.
Відвести суддю ОСОБА_3 від участі у розгляді апеляційного провадження за апеляційними скаргами прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 та представника ОСОБА_6 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2020 року.
Матеріали апеляційного провадження передати до управління забезпечення діяльності судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду для виконання вимог ст. 35 КПК України.
Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ______________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3