Справа № 696/1133/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2020 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кам`янського районного суду Черкаської області кримінальне провадження від 27.09.2020, внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Росії, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючої, має на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , 2008 р.н., ОСОБА_5 , 2011 р.н., ОСОБА_6 , 2014 р.н., ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , 2017 рр.н., розлученої, раніше не судимої.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 , 25 вересня 2020 року близько 22 години 00 хвилин, діючи умисно, таємно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, через отвір в огорожі між домоволодіннями, проникла до території двору, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де шляхом зрізання завісів на вхідних дверях, проникла в підсобне приміщення, звідки здійснила крадіжку виробів з алюмінію та латуні, що тривалий період часу перебували в користуванні, а всього виробів алюмінію загальною вагою 51 кілограм на загальну суму 1020 гривень 00 копійок та виробів з латуні загальною вагою 3 кілограми на загальну суму 180 гривень, після чого із викраденим майном зникла та розпорядилась ним на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_10 матеріальних збитків на загальну суму в розмірі 1200 гривень 00 копійок.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в сховище.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому їй обвинуваченні визнала та пояснила, що дійсно у вересні 2020 року близько 22 години 00 хвилин, через отвір в огорожі між домоволодіннями, проникла до території двору, що по АДРЕСА_2 , де шляхом зрізання завісів на вхідних дверях, проникла в підсобне приміщення сусідки ОСОБА_11 , звідки здійснила крадіжку виробів з алюмінію та латуні, після чого із викраденим майном зникла та здала на суму 1200 грн. в пункті прийому металобрухту.
Повністю визнає усі обставини злочину, час та місце, обставини розкаюється у вчиненому. Пояснила, що скоїла крадіжку, в зв`язку із скрутним матеріальним положенням, так як їй необхідні були кошти для оплати дитячого садочка і школи. Вибачилися перед потерпілою та обіцяла відшкодувати завдані збитки.

Потерпіла ОСОБА_12 в судовому засіданні, щодо призначення покарання поклалася на розсуд суду. Пояснила, що на даний час претензій морального характеру немає, але хоче, щоб обвинувачена відшкодувала їй завдані збитки добровільно.
Обвинуваченій ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. Як показала ОСОБА_3 у судовому засіданні дає показання правдиво та добровільно, оскілки повністю визнає провину у вчиненні кримінального правопорушення. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченої ОСОБА_3 , так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності її позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення та їх кваліфікацію, вказані в обвинувальному акті.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинила умисний злочин, який відносяться до категорії тяжкого.

Як особа ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працює, розведена, осудна, відомості про перебування на обліку в закладах з надання психіатричної або наркологічної допомоги відсутні, не судима.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки як під час досудового розслідування, так і судового розгляду обвинувачена детально розповіла усі обставини злочину, що мали істотне значення для його розкриття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої, не встановлені.

За висновком органу пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, історію правопорушень, а також середнійрівень вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та становить низькийрівень ризику небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, та раніше зазначених даних про особу обвинуваченої, яка вчинила умисний тяжкий злочин, офіційно не працює та не заміжня, має на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , 2008 р.н., ОСОБА_5 , 2011 р.н., ОСОБА_6 , 2014 р.н., ОСОБА_7 , 2017 р.н. та ОСОБА_8 , суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій частини 3 статті 185 КК України. Однак, оскільки обвинувачена щиро розкаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину, раніше не судима, посередньо характеризується, суд відповідно до вимог ст. 75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 і попередження нових злочинів без відбування покарання і вважає за можливе, звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України. Підстави до застосування положень ст. 69 КК України при призначенні покарання не встановлені.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази:

- взуття вилучене у ОСОБА_3 , яке знаходиться на зберіганні у кімнаті речових доказів Кам`янського ВП ГУНП залишити у власності останньої.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Кам`янський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

У відповідності до ч.6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1