Справа №127/3133/20
Провадження №1-кп/127/151/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000626 по обвинуваченню

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області Могилів-Подільського району с. Гонтівка, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення липень 2013 року), -

Встановив

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), таке, що завдало значної шкоди потерпілому, а саме в тому, що

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, в кінці червня 2013 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих спонукань, шляхом зловживання довірою, під приводом надання послуг з купівлі та доставки тротуарної плитки, заздалегідь не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання, повідомив ОСОБА_7 , що може закупити, доставити та встановити тротуарну плитку на території її домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 .

З метою створення видимості законності своїх дій ОСОБА_4 уклав з ОСОБА_7 договір поставки № 040 від 11.07.2013 на загальну суму 136314,70 грн.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи те, що з ОСОБА_7 в них склалися дружні відносини, оскільки він раніше виконував будівельні роботи для потерпілої, повідомив їй про те, що попередньо необхідно сплатити кошти в сумі 80000 гривень, при цьому пообіцяв, що впродовж декількох днів привезе замовлення за місцем її проживання.

Далі ОСОБА_4 , зловживаючи довірою ОСОБА_7 , 11.07.2013 в проміжок часу з 11:00 по 12:00 перебуваючи на території свого домоволодіння, що в АДРЕСА_2 , отримав від потерпілої з рук в руки грошові кошти в сумі 80000 гривень.

Крім того, 18.07.2013 ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, повідомив ОСОБА_7 про те, що необхідно сплатити ще кошти в сумі 30000 гривень для остаточного виконання взятих на себе зобов`язань. В подальшому, ОСОБА_4 , зловживаючи довірою ОСОБА_7 , 18.07.2013 приблизно о 07:00 год., перебуваючи на території домоволодіння, що в АДРЕСА_2 , отримав від потерпілої з рук в руки грошові кошти в сумі 30000 гривень.

ОСОБА_4 , отримавши грошові кошти, тротуарну плитку не привіз та не повернув ОСОБА_7 грошових коштів загальною сумою 110000 гривень, що в понад 191 раз перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та відповідно до п. 2 примітки до ст. 185 КК України становить значну шкоду, після чого вказаними коштами розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_7 значної матеріальної шкоди на зазначену суму.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 клопотання свого підзахисного підтримав, просив його задовольнити та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 щодо задоволення клопотання обвинуваченого не заперечив.

Прокурор щодо задоволення клопотання обвинуваченого не заперечив.

Заслухавши клопотання обвинуваченого, врахувавши думки захисника обвинуваченого, представника потерпілого та прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного.

Розглядаючи зазначене клопотання, суд виходить із положень КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду кримінального провадження, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно санкції ч. 2 ст. 190 КК України (в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення липень 2013 року) шахрайство, вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Відповідно ч. 3 ст. 12 КК України (в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення липень 2013 року), злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення липень 2013 року), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину середньої тяжкості минуло п`ять років.

Таким чином, згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких зупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила злочин від слідства та суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового злочину.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне правопорушення у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_4 вчинене в 2013 році та з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло понад 7 років.

Згідно матеріалів кримінального провадження та пояснень прокурора в даному випадку відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності, ОСОБА_4 від органу досудового розслідування чи суду не ухилявся, нового кримінального правопорушення не вчинив.

Встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 суть пред`явленого обвинувачення зрозумів, він розуміє свої права, визначені ч.ч. 2-3 ст. 285 КПК України та підставу звільнення від кримінальної відповідальності. Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 , що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності за статтею 49 КК України є нереабілітуючою підставою та не звільняє його від цивільно-правової відповідальності.

Вказане також узгоджується і з позицією Верховного Суду, який у своїй Постанові від 24.05.2018 (справа № 531/2332/14-к) також зазначив, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави та бажає бути звільненим від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Враховуючи те, що з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло понад 5 років, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю в зв`язку із закінченням строку давності, встановленого ст. 49 КК України (в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення липень 2013 року).

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засідання суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 284 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України зі звільненням його від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 190 КК України.

Питання щодо речових доказів, вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись 100, 314-315, 284, 286, 288, 370-372, 395 КПК України, ст.ст. 12, 49 КК України, ст. 190 КК України (в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення липень 2013 року), суд, -

Ухвалив

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 190 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000626 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення липень 2013 року) закрити.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме оригінал договору поставки № 040 від 11.07.2013 укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ; оригінали розписок від 11.07.2013 та 18.07.2013 за підписом ОСОБА_4 , приєднані до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження, які знаходяться у прокурора Вінницької місцевої прокуратури.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя