Провадження №1-кс/932/5653/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м.Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , у залі суду, в м. Дніпрі, розглянувши клопотання слідчого СВ ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 , по кримінальному провадженні №0001781 від 27.09.2020, про арешт майна -
В С Т А Н О В И В:
28.09.2020 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, відповідно до якого слідчий просить накласти арешт на транспортний засіб: велосипед «Артіс» .
Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Власник майна у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані до нього додатки, вважаю, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Так встановлено, що 26.09.2020 року о 19.45 годині в Амур-Нижньодніпровському районі по вул. М. Малиновського з боку Самарського мосту в напрямку Мерефо-Херсонського мосту рухався велосипед Артіс яким керував ОСОБА_5 під час руху який став змінювати напрям свого руху з правої смуги до крайньої лівої смуги та в цей час на нього стався наїзд попутним автомобілем Джилі Емгранд д. н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 . Велосипедисту ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження
26.09.2020 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було оглянуто та вилучено транспортний засіб: велосипед «Артіс», який направлено для зберігання на спеціальний майданчик ГУНП в Дніпропетровській області для тимчасового тримання транспортних засобів.
26.09.2020 слідчим Дніпровського ВПГУНП в Дніпропетровській області винесено постанову, згідно ст. ст. 98, 100 КПК України, про визнання речовим доказом велосипед «Артіс».
Так, зважаючи на викладене, приходжу до висновку, що слідчим не надано будь яких доказів про те, що вказане майно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містить інші відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто доказів про те, що вказаний транспортний засіб відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а відтак, відсутні і будь які ризики, зокрема ризик щодо можливого відчуження, приховування, псування тощо, які є завдання арешту майна, крім того, слідчий не наводить будь яких ознак вказаного велосипеда, щоб можливого було інфікувати його, тобто встановити на який саме транспортний засіб-велосипед необхідно накласти арешт, в наслідок чого, вважаю, що підстав для накладення арешту, передбачених ст. 170 КПК України не має, а відтак у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 309, 369, 371, 372, 376 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 , по кримінальному провадженні №0001781 від 27.09.2020, про арешт майна відмовити.
Негайно повернути тимчасово вилучене майно, відповідно до положень ч. 3 ст. 173 КПК України.
Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційного скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1