печерський районний суд міста києва
Примірник № ___
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів,-

В С Т А Н О В И В:
13 листопада 2020 року до провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , надійшло клопотання слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, про тимчасовий доступ до речей і документів.
До початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, якою подано вказане клопотання, до початку судового засідання подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, також, слідчим у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.
Представник особи у володінні якої знаходяться речі та документи в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно ч.4 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.
Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
З наданих в обґрунтування клопотання матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 002986 від 28.11.2018 за фактом заволодіння чужим майно шляхом обману в особливо великих розмірах, за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 388, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2, ч. 2 ст. 367, ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.07.2014 між ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (далі- Банк) та ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 ) укладено кредитний договір № 196, на суму 18 000 000 грн., в забезпечення за яким в іпотеку Банку на підставі іпотечного договору від 29.07.2014 укладеного між ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_2 ) передані наступні об`єкти нерухомості, а саме:

- житловий будинок АДРЕСА_1 , площею 1 161, 5 кв. м., за адресою: АДРЕСА_2 ;

-земельна ділянка площею 0,18 га, кадастровий номер :01:009:0651, за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельна ділянка площею 0, 0260 га., кадастровий номер :01:009:0995, за адресою: АДРЕСА_2 .;

-трьохсекційна група відпочинкових котеджів, загальною площею

495,0 кв. м., за адресою: АДРЕСА_3 ;

-земельна ділянка, площею 0, 0600 га, кадастровий номер :22:002:1246, за адресою: АДРЕСА_4 .

Обтяження предмета іпотеки правами Банку зареєстровано в Державному реєстрі іпотек 29.07.2014, а також в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Також встановлено, що 17.02.2016 державним реєстратором ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , на підставі заяви головного державного виконавця ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 , постанови про зняття арешту з майна боржника від 10.02.2016 (ВП № 49872517) та Акту № 30665327 від 09.02.2016 про реалізацію предмета іпотеки, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені відомості про припинення іпотеки та заборони відчуження предмету іпотеки.

Крім того, 09.02.2016 вказане вище майно, що знаходилось в іпотеці Банку, реалізовано з прилюдних торгів, що проводились в рамках виконавчого провадження № 49872517, відкритого ІНФОРМАЦІЯ_4 на виконання виконавчого листа № 2-1342/15, виданого 08.06.2015 згідно рішення ІНФОРМАЦІЯ_5 про стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 солідарно на користь Банку суми боргу в розмірі 19 123 500 грн.

Встановлено, що ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не вживав жодних дій по примусовому стягненню заборгованості за кредитним договором № 196 за рахунок предмету іпотеки, що належить ОСОБА_5 та ОСОБА_8 та, будучи іпотекодержателем предметів іпотеки із зареєстрованими правами застави, не надавав згоди на реалізацію предмета іпотеки.

18.02.2016 ОСОБА_5 та ОСОБА_8 було укладено низку договір купівлі-продажу внаслідок чого, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , площею 1161,5 кв. м., за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянка площею 0,18 га, кадастровий номер :01:009:0651, за адресою: АДРЕСА_1 ; трьохсекційну групу відпочинкових котеджів, загальною площею 495,0 кв. м., за адресою: АДРЕСА_5 ; земельну ділянку, площею 0, 0600 га, кадастровий номер :22:002:1246, за адресою: АДРЕСА_4 та земельну ділянку площею 0, 0260 га., кадастровий номер :01:009:0995, за адресою: АДРЕСА_2 протиправно перейшло до ОСОБА_9 , яким у подальшому вказану нерухомість було перереєстровано на третіх осіб, а саме на ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ..

Під час досудового розслідування, на підставі ухвали ІНФОРМАЦІЯ_6 від 24.01.2019 (справа № 757/2978/19-к) на зазначене вище нерухоме майно накладено арешт, про що 19.02.2019 внесені відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та до Державного земельного кадастру.

Водночас встановлено, що у період часу з 18.04.2019 по 25.04.2019 невстановлені досудовим розслідуванням особи, оминаючи наявність обтяження згідно зазначеного вище рішення суду, внесли до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та до Державного земельного кадастру відомості про зміну права власності на вказане нерухоме майно. Підставою для внесення вказаних змін став договір № 1 відступлення прав за Іпотечними договорами від 18.04.2019 ( сторони: ОСОБА_12 - новий іпотекодержатель та ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » код НОМЕР_3 первісний іпотекодержатель), нотаріальне посвідчення якого здійснено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 та зареєстровано в реєстрі за № 660.

Зазначений договір від 18.04.2019 № 1 відступлення права вимоги, укладений між ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » та ОСОБА_12 за іпотечним договором є нікчемним та обґрунтовується наступним:

Так, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням ч. 3 ст. 512, ст. 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитор - банк або інша фінансова установа, з погодження ІНФОРМАЦІЯ_8 , тому Банк не мав права відступати права вимоги в іншому договорі в якому є кредитний договір.

Як вбачається зі встановлених обставин, з укладенням цього договору про відступлення права вимоги за кредитним договором від 29.07.2014 № 196, відбулася заміна кредитодавця - банку, який є фінансовою установою (первісним іпотекодержателем), що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, який не є юридичною особою та фінансовою установою, а тому не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права.

Так, відповідно до ст. 4. Закону України «Про Іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно з ч. 3 ст. 17 вказаного закону відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.

У п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», вказано, що є фінансовою установою - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

Такої позиції також дотримується ІНФОРМАЦІЯ_9 в постановах від 11.09.2018р. у справі № 909/968/16 та від 03.08.2018 у справі № 910/8117/17.

На даний момент, існує єдиний законний спосіб придбання права вимоги за кредитним договором фізичній особі - це участь в спеціальних аукціонах який організовують ліквідатори банківських установ.

Окрім того, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачений порядок правонаступництва на стадії ліквідації банку.

Крім цього, згідно зі ст. 35 Закону України «Про Іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Таким чином, з моменту виникнення права вимоги іпотеки у нового власника, тобто у Ісмаілової, пройшло менше ніж 30 днів, що свідчить про пряме порушення ст. 35 Закону України «Про Іпотеку» при реєстрації переходу права власності на ці об`єкти.

Стаття 37 Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.

У п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначено, що в державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

У цьому випадку, дії державного реєстратора суперечать Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, оскільки, розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування.

Таким чином, невстановлені досудовим слідством особи заволоділи майном ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » шляхом обману в особливо великих розмірах використовуючи при цьому завідомо підроблені документи.

Також встановлено, що Постановою ІНФОРМАЦІЯ_10 від 06.07.2017 у справі № 910/19381/16 зобовязано ІНФОРМАЦІЯ_11 провести спільно з ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » інвентаризацію всього майна та документації ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », переданих ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_14 під час запровадження тимчасової адміністрації, за результатами якої скласти акт і передати все майно та документацію ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».

23.10.2020 прокурором у кримінальному провадженні скеровано запит до ІНФОРМАЦІЯ_13 щодо ознайомлення з матеріалами господарської справи № 910/19381/16.

04.11.2020 листом вих. № 02/13/2020 повідомлено прокурора у кримінальному провадженні, що ознайомлення з матеріалами вказаних судових справ можливе з урахуванням ст. 159-166 КПК України.

З метою повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування кримінального провадження виникла необхідність в отриманні відомостей та документів, які можуть бути використані в якості доказів у кримінальному провадженні, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_13 за адресою: АДРЕСА_6 , а саме: копій матеріалів господарської справи № 910/19381/16.

Одержання вказаних документів в інший спосіб, без рішення суду про здійснення тимчасового доступу до документів та їх подальшого вилучення неможливо, оскільки необхідна інформація міститься у володінні ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Відповідно до вимог ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із яких є тимчасовий доступ до речей і документів.
Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
Керуючись ст. ст. 108, 160, 162, 163, 164, 166, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Надати старшому слідчому в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковнику поліції ОСОБА_15 , слідчому слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України капітану поліції ОСОБА_3 , слідчому слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України старшому лейтенанту поліції ОСОБА_16 та/або та іншим слідчим, які входять до складу групи слідчих у кримінальному провадженні тимчасовий доступ до документів, а саме: судової справи № 910/19381/16, яка перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_13 за адресою: АДРЕСА_6 , а саме можливості ознайомитись з ними (зробити копії)

Визначити строк дії ухвали тривалістю два місяці, який обраховувати з дня постановлення ухвали слідчим суддею.
У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1
Ухвала виготовлена в 2-х примірниках:
Примірник № 1 знаходиться в матеріалах судового провадження № 757/49963/20-к
Примірник № 2 наданий слідчому ОСОБА_3 .
Слідчий суддя: ОСОБА_1