Ухвала

Іменем України
05 жовтня 2020 року
м. Київ
Справа № 219/405/19
Провадження № 51-4729 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 червня 2020 року за його заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення та ухвалу Донецького апеляційного суду від 20 серпня 2020 року,
встановив:
Вироком Апеляційного суду Донецької області від 01 жовтня 2004 року ОСОБА_4 засуджено за пунктами 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначено ОСОБА_4 покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Верховного Суду України від 01 грудня 2005 року залишено без змін вирок Апеляційного суду Донецької області від 01 жовтня 2004 року.
Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 червня 2020 року залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Донецької області від 01 жовтня 2004 року.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 20 серпня 2020 року залишено без змін ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 червня 2020 року.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвали місцевого та апеляційного судів за результатами розгляду його заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
На обґрунтування свої вимог засуджений наводить доводи, якими не погоджується із висновками суду першої та апеляційної інстанцій про те, що обставини на які він посилався в заяві не є нововиявленими та у зв`язку з наявністю яких, постановленні відносно нього рішення підлягають перегляду.
Зазначає, що під час розгляду його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду Артемівський міськрайонний суд Донецької області не надав належної оцінки доказам по справі, а саме висновкам судово-медичних експертиз, які він вважає сфальсифікованими. Вказує на незаконність судового рішення, оскільки судом першої інстанції безпідставно відхилено його клопотання щодо його права на перегляд місцевим судом вироку Апеляційного суду Донецької області за нововиявленими обставинами судом присяжних.

Апеляційний суд, в свою чергу, приймаючи рішення за результатом розгляду його апеляційної скарги, доводи скарги належним чином не дослідив та безпідставно залишив без задоволення його клопотання про дослідження доказів по справі та проведення повторного допиту свідків.
Крім того, вказує на порушення його права на захист, оскільки Верховний Суд України розглянув його касаційну скаргу на вирок апеляційного суду без участі захисника, на що місцевий суд та апеляційний не звернули на це уваги.
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що підстав для відкриття касаційного провадження з мотивів, наведених у скарзі, не вбачається, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Залишаючи без задоволення заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Донецької області від 01 жовтня 2004 року вказаних вимог закону суд дотримався.
Так, згідно з ч. 2 ст. 459 КПК нововиявленими обставинами визнається, зокрема, штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок, а також інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність судового рішення, що належить переглянути.
Тобто, обставини, що не були відомі суду на час судового розгляду, повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті.
Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Желтяков проти України», який вимагає щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.
Процедура перегляду судових рішень за нововиявленим обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК України обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.
Як убачається зі змісту ухвали суду Артемівський міськрайонний суд Донецької області від 23 червня 2020 року, вказаним рішенням залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Донецької області від 01 жовтня 2004 року, оскільки засудженим не надано суду обґрунтованих обставин, що підтверджують наявність нововиявлених, вичерпний перелік яких наведено ч. 2 ст.459 КПК України та, на підставі яких здійснюється кримінальне провадження. При цьому, судом встановлено, що зазначені в заяві засудженого обставини, по своїй суті не є нововиявленими, а його доводи направлені фактично на перегляд зазначеного судового рішень.

Мотивуючи своє рішення, місцевий суд встановив, що посилання засудженого ОСОБА_4 , на фальсифікацію висновків експерта є безпідставними, оскільки при ухваленні вироку Апеляційним судом Донецької області, який залишено без змін ухвалою Верховного Суду України, оцінено докази в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно досліджено всі обставини справи, судами не було встановлено істотних порушень кримінально-процесуального закону при перевірці законності зібраних доказів. При цьому, судом не встановлено істотного порушення прав засудженого на які він вказував у своїй заяві, оскільки в судах всіх інстанції засудженому надавалась правнича допомога та його інтереси представляв захисник.
Перевіривши вказані доводи, які є аналогічні за змістом доводам касаційної скарги, колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про залишення заяви ОСОБА_4 без задоволення. Обставини, на які засуджений вказував у своїй заяві щодо фальсифікації певних доказів, не є підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
Згідно процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами підставою його здійснення є одна з визначених у ч. 2 ст. 459 КПК України обставин, що на час подання відповідної заяви підтверджена належними засобами доказування.
Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як: їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку в зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у законну силу.
Тобто, це так звана ревізійна стадія, в ході якої суд не розглядає обвинувачення по суті, а лише надає оцінку доводам учасників судового провадження щодо наявності у кримінальному провадженні обставин, що не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, а також щодо можливості впливу цих обставин на правильність судового рішення, яке належить переглянути.
Суд звертає увагу, що стадія перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами має свої особливості та спеціальні завдання, якими є перевірка законності та обґрунтованості судових рішень, які набрали законної сили, а не розгляд обвинувачення по суті.
Щодо посилань засудженого на порушення його права на захист у зв`язку із відсутністю захисника у судовому засіданні при постановленні рішення Верховним Судом України, колегія суддів зазначає, що, такі обставини не являється нововиявленими в розумінні положень ч. 2 ст. 459 КПК України, а тому доводи засудженого в цій частині вважає необґрунтованими.
Твердження засудженого про безпідставне відхилення судом клопотання щодо його права на перегляд місцевим судом вироку Апеляційного суду Донецької області за нововиявленими обставинами судом присяжних, є помилковими.
Так, згідно з висновком щодо застосування норм права, який міститься у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 4 листопада 2019 року (справа №496/4533/17), за змістом ч. 3 ст. 31, ч. 2 ст. 383, ст. 384 КПК України обвинувачений у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, має право на розгляд кримінального провадження щодо нього в суді першої інстанції судом присяжних, проте таке право не виникає на стадії перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.
За таких обставин, провівши судовий розгляд без участі присяжних, місцевий суд не порушив вимог кримінального процесуального закону, оскільки процедура перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами не передбачає права засудженого на суд присяжних.
Донецький апеляційний суд, здійснюючи перегляд ухвали суду першої інстанції виключно в межах апеляційної скарги ОСОБА_4 обґрунтовано вказав, що зі змісту заяви засудженого про перегляд судового рішення та доводів його апеляційної скарги вбачається, що з жодної передбачених ст. 459 КПК України нововиявлених обставин засуджений ОСОБА_4 не навів. При цьому всі наведені доводи в заяві та апеляційній скарзі засудженого були предметом розгляду як в суді при ухвалені вироку так і при перевірці його законності Верховним Судом України.
Крім того судом були спростовані доводи апеляційної скарги засудженого щодо необхідності допиту певних свідків по справі та обґрунтовано зауважено, що зазначені особи надавали пояснення під час розгляду справи Апеляційним судом Донецької області. При цьому, судом встановлено, що ці доводи були предметом розгляду також і у Верховному Суді України при залишенні вироку апеляційного суду без змін.
Колегія суддів касаційного суду вважає, що апеляційний суд, переглядаючи ухвалу міського суду за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку щодо нього за його апеляційною скаргою, відповідно до вимог ст. 419 КПК України, детально перевірив викладені в апеляційній скарзі доводи, які є аналогічними доводам касаційної скарги, та обґрунтовано визнав їх безпідставними, із зазначенням відповідних мотивів прийнятого рішення.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК Українисуд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуюче що, обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, колегія суддів касаційного суду вважає, що у відкритті касаційного провадження засудженому ОСОБА_4 за його касаційною скаргою необхідно відмовити.
Враховуючи наведене та керуючись вимогами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 червня 2020 року за його заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення та ухвалу Донецького апеляційного суду від 20 серпня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3