Єдиний унікальний номер 725/1757/20
Номер провадження 1-кп/725/87/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2020 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

за участю секретаря ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці кримінальне провадження №0000325 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого: 06.02.2020 року Першотравневим районним судом м.Чернівці за ч.2 ст.126, ч.1 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , із середньою освітою, розлученого, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в листопаді 2019 року вчинили розбій при наступних обставинах:

Так, 13 листопада 2019 року приблизно о 22:30 год., ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , спільно з особами, матеріали справи відносно яких виділені в окреме провадження, знаходячись на території літнього майданчику цілодобового міні-маркета «Комфорт», що по вул.Головній, 18 в м.Чернівці, під час спільного розпивання алкогольних напоїв з потерпілим ОСОБА_3 , вирішили незаконно заволодіти майном останнього. З метою реалізації свого злочинного умислу на відкрите заволодіння майном потерпілого, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , спільно з особами, матеріали справи відносно яких виділені в окреме провадження, стали обговорювати між собою яким чином вони будуть діяти. Почувши розмову обвинувачених, потерпілий ОСОБА_3 зрозумів, що останні мають намір заволодіти його майном, а тому вирішив втекти.

Разом з тим, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , спільно з особами, матеріали справи відносно яких виділені в окреме провадження, діючи умисно, за попередньою змовою між собою, переслідуючи умисну корисливу мету особистого збагачення, направлену на напад з метою заволодіння майном потерпілого, наздогнали потерпілого ОСОБА_3 неподалік будинку №14 по вул.Мікулі Кароля в м.Чернівці, де поваливши його на землю, стали наносити удари руками та ногами по різним частинам тіла потерпілого та відкрито заволоділи його майном, а саме: мобільним телефоном марки «UMIDIGI X» (ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 ), вартістю 4600 гривень, з сім картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_3 , вартістю 15 гривень, шкіряним гаманцем, вартістю 120 гривень, всередині якого знаходились гроші в сумі 800 гривень та платіжна картка «ПриватБанку» № НОМЕР_4 , які дістали з кишені светру потерпілого, а також паспортом громадянина України на прізвище « ОСОБА_3 », блокнотом, вартістю 50 гривень, та шапкою чорного кольору вартістю 100 гривень, які дістали з його рюкзака, спричинивши тим самим своїми діями потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 5685 грн.

Після цього обвинувачений, матеріали справи, відносно якого виділені в окреме провадження, із пневматичного пістолета марки «ПМ», який носив при собі, здійснив декілька пострілів потерпілому ОСОБА_3 в голову, від чого останній втратив свідомість, а обвинувачені разом із викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , спільно з особами, матеріали справи відносно яких виділені в окреме провадження, своїми умисними, незаконними діями завдали потерпілому ОСОБА_3 тілесні ушкодження у виді синців в правій параорбітальній ділянці, в лівій параорбітальній ділянці, на лівому крилі носа; крововилив в ділянці зовнішнього кута правого ока; надлом коронок 1-го зуба справа на верхній щелепі та 1- го зуба зліва на верхній щелепі; садна в кількості 3-х в ділянці правого плечового суглобу; струс головного мозку, рани забійної в надбрівній ділянці справа, рани в ділянці чола, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров?я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав частково. Пояснив, що, дійсно, в листопаді 2019 року зустрівся увечері зі своїми друзями, в тому числі й з ОСОБА_6 . Проходячи по вулиці, його плечем зачепив потерпілий ОСОБА_3 , з яким вони раніше не були знайомі. Він (обвинувачений) зробив йому зауваження. Потерпілий вибачився та з метою залагодити конфлікт запропонував пригостити його з друзями випивкою, на що всі погодилися. Вони всі разом попрямували до магазину «Апеті», який знаходиться по вул.Головній в м.Черніці. В магазині ОСОБА_3 придбав їм спиртні напої, які вони всі разом стали розпивати. При цьому жодних погроз потерпілому ніхто не висловлював. Потерпілий зайшов в магазин, а потім несподівано для всіх вибіг з магазину і став тікати. Всі хлопці побігли за потерпілим, тому і він (обвинувачений) вирішив бігти. Потерпілого наздогнали на вул.М.Кароля в м.Чернівці, де повалили його на землю і стали наносити йому удари ногами та руками. Він також наніс декілька ударів ногами по тілу потерпілого і відійшов в бік, де стояв ОСОБА_6 , який підбіг пізніше. Жодних речей у потерпілого не брав та не пам`ятає чи хтось з інших викрадав речі потерпілого. Пізніше почув постріл, це один із його знайомих, з якими вони були разом у той вечір (особа, матеріали справи виділені в окреме провадження), вистрелив у голову потерпілого. Після цього вони всі разом пішли у своїх справах. Не може пояснити чому побіг за потерпілим та наносив йому удари. Зрозумів, що спочатку необхідно було у всьому розібратись. Цивільний позов не визнав.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому діяння не визнав. Підтвердив, що в листопаді 2019 року зустрівся з ОСОБА_5 та особами, матеріали справи відносно яких виділено в окреме провадження. Коли вони йшли по вул.Університетській, біля магазину «Міленіум» зіштовхнулися з потерпілим. Для того, щоб залагодити конфлікт, потерпілий запропонував їм піти й випити пива. Всі на це погодилися і вирушили до магазину «Апеті». Там всі розпивали спиртні напої. Однак він (обвинувачений) не вживав спиртного та більше всіх спілкувався з потерпілим. Жодних погроз ОСОБА_3 ніхто не висловлював, розмова була спокійна. Через деякий час потерпілий, нічого не пояснюючи, зайшов до магазину, а потім несподівано вибіг з нього і став кудись бігти. Всі кинулися його наздоганяти. Так як у нього боліла нога, він, не кваплячись, пішов за всіма. Коли догнав, побачив, що хлопці напали на потерпілого і б`ють його ногами. Він особисто потерпілого не бив та ніяких речей у нього не викрадав. Навпаки відтягував одного із хлопців від потерпілого. Коли почув постріл, злякався за себе і вирішив не втручатися у конфлікт, оскільки до цього один із його знайомих (матеріали справи відносно якого виділені в окреме провадження) показував йому пістолет біля магазину «Апеті». По вулиці проходила жінка, яка крикнула, що викликає поліцію. Після цього всі розбіглися. Чи викрадав хтось із хлопців у потерпілого майно, йому не відомо. Вважає, що у його діях відсутній склад злочину, оскільки він не бив потерпілого та не викрадав його майно. Визнає вину лише в тому, що не викликав швидку для потерпілого та не повідомив поліцію про злочин. Цивільний позов не визнав.

Однак, незважаючи на невизнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні розбою, їх вина повністю доведена наступними дослідженими судом доказами, а саме:

?показами потерпілого ОСОБА_3 , який суду пояснив, що в листопаді 2019 року увечері повертався додому. Біля магазину «Міленіум» він випадково зіштовхнувся з невідомими йому хлопцями. Незнайомці зробили йому зауваження «чи йому мало місця». Бажаючи залагодити конфлікт, він запропонував їм піти випити пива, на що останні погодилися. Всі разом вони попрямували до магазину «Апеті», що по вул.Головна в м.Чернівці. Він спеціально вибрав магазин поближче до свого дому. В магазині придбав спиртні напої і дещо із закуски. Під час розпивання спиртного почув як хлопці говорили між собою і з їх розмови він зрозумів, що вони мають намір напасти на нього. Він зайшов в магазин, так як не розумів що йому робити і як діяти далі. Не придумавши нічого, вирішив тікати. Швидко вибіг з магазину в напрямку дому, але хлопці побігли за ним. Він біг не озираючись, тому не може чітко вказати хто саме біг за ним. Раптом відчув як його хтось потягнув за рюкзак і повалив на землю. Озирнувшись, побачив ОСОБА_5 , який вдарив його ногою в обличчя. Одночасно відчув як його почали бити по тілу. Він прикрив обличчя і голову руками, тому облич нападників не роздивлявся. Але почув як якась перехожі жінка крикнула: «хлопці, як же ви четверо на одного?». Коли втратив свідомість не пам`ятає. Прийшов до тями, коли вже нікого поруч не було. Рюкзак лежав поруч з ним. Побачив, що у нього пропали гроші, мобільний телефон, блокнот та інші цінні речі та зібрався додому. З дому батько викликав таксі і вони поїхали в лікарню. Вже в лікарні дізнався, що у нього стріляли. Покарання обвинуваченим просив призначити на погляд суду.

Підтримав цивільний позов. Додав, що матеріальна шкода складається з витрат, які він поніс на придбання ліків, а також кошти, які йому необхідно буде витратити на лікування та протезування зубів. Моральна шкода полягає у його стражданнях з приводу перенесеного стресу. Після всього, що він пережив, він боїться виходити на вулицю, більшість часу проводить вдома, у нього з`явилися нові страхи. Будь-хто із обвинувачених шкоду йому не відшкодовував та вибачення не просив.

?свідок ОСОБА_10 , який є батьком потерпілого, пояснив, що в листопаді 2019 року його син ОСОБА_3 повернувся увечері додому весь побитий і в крові. Син пояснив, що коли він повертався додому, у нього виник конфлікт з чотирма невідомими особами, які вимагали, щоб він купив їм алкоголь, на що син погодився. Чи пив він спиртне разом із ними, йому не відомо. Вони поїхали в лікарню, де синові надали допомогу. Лікування проводили за власні кошти.

?показами свідка ОСОБА_11 , який підтвердив, що в листопаді 2019 року близько опівночі прокинувся від того, що почув на вулиці крик, жіночий голос зробив зауваження. Виглянув у вікно і побачив компанію осіб чоловічої статури, однак облич їх не роздивився. Вони між собою ніби штовхалися, але чи це була бійка, чи просто якась штовханина, він не зрозумів. Однак після того, як жінка зробила хлопцям зауваження, вони розійшлися.

Крім цього, вина кожного із обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується наступними дослідженими та проаналізованими судом письмовими доказами, зокрема:

?протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.11.2019 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_3 повідомив, що 13 листопада 2019 року, приблизно о 23:05 год. невідомі особи здійснили напад на нього;

?том 1 а.с.18-19
?висновком експерта №1107 екс від 19.11.19, відповідно до якого ОСОБА_3 спричинено легкі тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я

?том 1 а.с.32-34;
?висновком експерта №1150 д від 27.12.19, відповідно до якого ОСОБА_3 спричинено легкі тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я

?том 1 а.с.42-48;
?протоколом огляду виданої ОСОБА_3 коробки з-під мобільного телефону від 03.12.19, який було викрадено у останнього;

?том 1 а.с.56-60;
?протоколом добровільної видачі від 25.11.19 року, відповідно до якого ОСОБА_3 видав футболку сірого кольору, подушку із наволочкою з плямами бурого кольору

?том 1 а.с.65;
?протоколом огляду речей від 26.11.19, згідно з яким на футболці сірого кольору та подушці із наволочкою, які були видані потерпілим, наявні плями бурого кольору

?том 1 а.с.66-70;
?висновком експерта №1686 за результатами судово-імунологічної експертизи, згідно якого на футболці сірого кольору, подушці із наволочкою є сліди крові ОСОБА_3

?том 1 а.с.76-81;
?протоколом огляду місця події від 03.12.19, відповідно до якого під час огляду в нейрохірургічному відділенні ЛШМД м.Чернівці, лікар ОСОБА_12 та старша медсестра, які видали флакон з металевою кулькою, яка була вилучена з м`яких тканин голови ОСОБА_3

?том 1 а.с.85-89;
?висновком експерта №1687 за результатами судово-імунологічної експертизи, згідно з яким на флаконі, що вилучений під ОМП від 03.12.19, наявні сліди крові ОСОБА_3

?том 1 а.с.95-99;
?протоколом огляду предмету від 04.12.19, а саме виданого потерпілим ОСОБА_3 рюкзака, на якому були виявлені механічні пошкодження

?том 1 а.с.101-103;
?протоколом огляду відеозапису від 25.12.19 року, згідно якого в бачається, що переглядом відеозаписів камери спостереження магазину «Апеті», що по вул. Університетській, встановлено як обвинуваченні зустрічаються біля даного магазину до того як зустрінуть потерпілого, один із обвинувачених, матеріали справи відносно якого виділені в окреме провадження демонструє пістолет та направляє його на людей, що були біля магазину, а також, те як обвинувачені після вчинення злочину розбивають мобільний телефон, купують в магазині товари

?том 2 а.с.113-121;
?протоколом огляду відеозапису від 25.12.19 року, з якого вбачається, що предметом огляду є відеозаписи з камер спостереження з вул. Університетській, на яких відображено як обвинувачені зіштовхнулись з потерпілим, при цьому зупинили його, а в подальшому пішли за потерпілим

?том 1 а.с.116-123;
?протоколом огляду відеозапису від 26.12.19 року, на якому відображено як обвинуваченні йдуть за потерпілим в напрямку вул.Головної

?том 1 а.с.128-133;
?протоколом огляду відеозапису від 26.12.19 року, а саме відеозаписів з камери спостереження в магазині, що по вул.Головній, 16, переглядом яких встановлено, як обвинуваченні вживали алкогольні напої спільно з потерпілим, а коли той вирішив втекти, вони всі побігли потерпілим

?том 2 а.с.126-132;
?протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.02.2020 року, з якого вбачається, що у присутності понятих потерпілий ОСОБА_3 впізнає на одному із фото ОСОБА_5 , як особу, яка вчинила відносно нього напад

?том 1 а.с.154-156;
?протоколом проведення обшуку від 14.02.20 року за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 , в ході якого у присутності понятих було вилучено дві банківські картки № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , куртку чорного кольору «Армані»

?том 1 а.с.264-266;
?протоколом огляду речей від 15.02.20, а саме двох банківських карток № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , куртки чорного кольору «Армані»

?том 1 а.с. 267-272;
?довідкою про рух коштів на картковому рахунку № НОМЕР_6 , якою підтверджено, що вилучена під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_13 , картка належить потерпілому ОСОБА_3

?том 1 а.с.167-171;
?протоколом проведення слідчого експерименту від 25.02.20 з підозрюваним ОСОБА_5 , під час якого останній у присутності понятих вказав на обставини вчення ним та іншими обвинуваченими нападу на потерпілого ОСОБА_3 ;

?том 1 а.с.290-292;
?протоколом проведення слідчого експерименту від 15.04.20 зі підозрюваним ОСОБА_6 , під час якої останній у присутності понятих вказав на обставини вчинення нападу на потерпілого ОСОБА_3

? том 3 а.с.152-154
Таким чином, проаналізувавши всі наведені вище докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вина кожного із обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їм злочину доведена у повному об`ємі.

При цьому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 щодо визнання недопустимими доказами протоколу проведення обшуку від 14.02.2020 року за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 , а також протоколу проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_5 , виходячи з наступного:

Так, ст.234 КПК України передбачено, що обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Положеннями ст.236 КПК України визначено, що обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Перед початком виконання ухвали слідчого судді особі, яка володіє житлом чи іншим володінням, а за її відсутності - іншій присутній особі повинна бути пред`явлена ухвала і надана її копія.

Особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку.

Обшук житла чи іншого володіння особи на підставі ухвали слідчого судді в обов`язковому порядку фіксується за допомогою аудіо- та відеозапису.

Як було встановлено судом, обшук в помешканні, де проживає обвинувачений ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , проводився на підставі ухвали слідчого судді Першотравневого районного суду м.Чернівці від 13.02.2020 року.

Вказана процесуальна дія відбувалася у присутності понятих, обвинуваченого ОСОБА_5 , власника квартири ОСОБА_14 (бабусі обвинуваченого) та безперервно фіксувалася за допомогою аудіо- та відеозапису. При цьому будь-яких заяв чи зауважень щодо проведення обшуку, у тому числі щодо того, що вилучена банківська карта, яка належала потерпілому ОСОБА_15 , підкинута працівником поліції, у вказаних вище осіб не було.

Таким чином, на думку суду, проведення обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 відбувалося у відповідності до вимог ст.ст.234-236 КПК України, а тому є належним та допустимим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Що ж стосується протоколу проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_5 , то суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що вказаний доказ береться судом до уваги в частині відтворення останнім події злочину, а саме місця, часу та способу вчинення ним інкримінованого йому діяння. У той же час, судом не беруться до уваги пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 щодо його відношення до вчиненого злочину, намір визнавати вину у ході судового розгляду, адже вказані обставини були безпосередньо досліджені в судовому засіданні під час допиту обвинуваченого ОСОБА_5 .

Крім того, на думку суду, безпідставним є посилання адвоката ОСОБА_7 на порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_5 у ході досудового розслідування, у тому числі під час проведення вказаних вище процесуальних дій, адже на відеозаписах до протоколів слідчих дій зафіксована відмова обвинуваченого ОСОБА_5 від захисника. При цьому в судовому засіданні обвинувачений підтвердив, що від послуг захисника він відмовився добровільно, без будь-якого тиску чи погроз.

Суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії кожного із обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по ст.187 ч.2 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що вони вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

При цьому часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 та невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 суд розцінює як спосіб їх захисту з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого їм діяння.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_5 з приводу того, що у його діях відсутній корисливий мотив, а удари потерпілому він наносив без будь-яких на те причин (з хуліганських міркувань) не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду та повністю спростовуються показами потерпілого та зібраними письмовими доказами, зокрема протоколом про проведення обшуку, у ході якого у помешканні ОСОБА_5 знайдено банківську карту потерпілого ОСОБА_3 .

Крім того, суд критично відноситься й до показів обвинуваченого ОСОБА_6 з приводу того, що він взагалі не брав участі у вчиненні злочину, а лише спостерігав за всіма подіями. По-перше, такі покази обвинуваченого повністю спростовуються наведеними вище доказами, а по-друге, навіть якщо припустити, що обвинувачений ОСОБА_6 не брав активної участі у вчиненні злочину, на думку суду, своєю мовчазною згодою та пасивною поведінкою він фактично був учасником інкримінованого йому діяння.

Більше того, жоден із обвинувачених не вчинив будь-яких дій щодо припинення нападу на потерпілого ОСОБА_3 , жоден із них не зателефонував до поліції та не викликав швидку медичну допомогу. При цьому, дочекавшись інших учасників розбою, всі разом, у тому числі й обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , попрямували з місця вчинення злочину та у подальшому спільно придбали алкогольні напої та стали їх розпивати.

Вказані вище дії свідчать про те, що обвинувачені діяли спільно: разом прийшли на місце вчинення злочину та разом його залишили, діяли послідовно та узгоджено, що свідчить про спільний алгоритм їх дій щодо вчинення злочину та спільний умисел на досягнення мети злочину, а саме незаконне заволодіння майном потерпілого.

При призначенні кожному із обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ними злочину, те, що він відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд, на підставі ст.66 КК України, визнає те, що свою вину у вчиненні інкримінованого злочину він частково визнав, проживає разом з дідусем-інвалідом та важкохворою бабусею, є особою молодого віку.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд на підставі ст.67 КК України визнає вчинення ним інкримінованого діяння у стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд, на підставі ст.66 КК України, визнає те, що він є особою молодого віку, має на утриманні малолітнього сина.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Враховуючи в сукупності всі обставини справи, зокрема спосіб вчинення злочину, особи обвинувачених та їх відношення до скоєного злочину, суд вважає, що виправлення та перевиховання кожного із обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не можливе без ізоляції їх від суспільства, у зв`язку з чим не знаходить підстав для застосування відносно них при призначенні покарання ст.ст.69,75,76 КК України.

Саме такий вид покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Що ж стосується вироку Першотравневого районного суду м.Чернівці від 06.02.2020 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.126, ч.1 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, то його слід виконувати окремо.

При цьому суд виходить із роз`яснень, що містяться у Постанові ПВСУ від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно яких у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів, рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення остаточного покарання виходячи з його виду і розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинання, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

З приводу цивільного позову потерпілого ОСОБА_3 , то на думку суду, позов обґрунтований, однак підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Так, у відповідності до вимог ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Частина 1 ст.1166 ЦКУ передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно роз`яснень, що містяться в постанові ПВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь участі кожного з підсудних в її заподіянні, а також, чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам.

Якщо матеріальну шкоду заподіяно обвинуваченим спільно з іншою особою, справу щодо якої виділено в окреме провадження, суд покладає обов`язок по відшкодуванню шкоди у повному розмірі на обвинуваченого. При винесенні в наступному обвинувального вироку щодо особи, справу про яку було виділено в окреме провадження, суд вправі покласти на неї обов`язок відшкодувати шкоду солідарно з раніше засудженим.

Як було встановлено судом, у результаті вчинення злочину обвинуваченими, потерпілому ОСОБА_3 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 5685 грн. (вартість викраденого майна). Крім того, потерпілим були витрачені кошти на лікування в сумі 1505,97 грн.

Вказані матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_15 не відшкодовано.

Згідно вимог ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Таким чином, виходячи зі змісту вказаних вище норм закону, а також зважаючи на те, що шкода потерпілому ОСОБА_15 завдана спільними діями всіх обвинувачених, суд вважає, що з із обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_15 підлягає солідарному стягненню 7191 грн. (сім тисяч сто дев`яносто одна) грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

У той же час суд не знаходить підстав для задоволення позову потерпілого в частині стягнення витрат на протезування та лікування зубів в сумі 83 680 грн. 97 коп., оскільки вказані витрати потерпілий ОСОБА_15 лише має намір понести на лікування у майбутньому, а чинним законодавством передбачено лише можливість відшкодування реальної (дійсної) шкоди.

Крім того, судом встановлено, що окрім матеріальної шкоди, потерпілому ОСОБА_3 внаслідок вчинення злочину було спричинено й моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, пережитих ним у результаті нанесення йому тілесних ушкодженнях та подальшою реабілітацією, відчутті страху та тривоги за своє життя та здоров`я. Події, які йому довелося пережити, призвели до порушення звичного ритму життя, а наявність на обличчі синців та саден викликали недовіру та осуд з боку сусідів та знайомих.

Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Разом з тим, суд вважає, що розмір визначеної потерпілим моральної шкоди дещо завищений, а тому, зважаючи на характер та обсяг страждань (фізичних,

душевних, психічних), яких зазнав потерпілий ОСОБА_3 , характер немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) та з урахуванням стану здоров`я

потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи ступінь вини кожного із обвинувачених у вчиненні злочину, суд вважає, що із обвинувачених на користь потерпілого необхідно солідарно стягнути 20 000 грн. у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі із конфіскацією майна, окрім житла.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_5 залишити обрану у вигляді тримання під вартою в Державній Установі Чернівецький слідчий ізолятор.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відраховувати з дня його фактичного затримання, тобто з 04 березня 2020 року, зарахувавши у строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення.

Вирок Першотравневого районного суду м.Чернівці від 06.02.2020 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.126, ч.1 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі та на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, виконувати окремо.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі із конфіскацією майна, окрім житла.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_6 залишити обрану у вигляді тримання під вартою в Державній Установі Чернівецький слідчий ізолятор.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відраховувати з дня його фактичного затримання, тобто з 12 квітня 2020 року, зарахувавши у строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення.

Позов потерпілого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_3 7191 грн. (сім тисяч сто дев`яносто одна) грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_3 20 000 (двадцять тисяч) грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Речові докази:
?оптичний носій, на якому містяться відеозаписи з камер спостереження по вул.Університетській, 2 в м. Чернівці - залишити в матеріалах кримінального провадження;

?оптичний носій, на якому містяться відеозаписи з камер спостереження по пл.Центральній в м.Чернівці - залишити в матеріалах кримінального провадження;

?оптичний носій, на якому містяться відеозаписи з камер спостереження по вул.Університетській в м.Чернівці (магазин «Апеті») - залишити в матеріалах кримінального провадження;

?оптичний носій, на якому містяться відеозаписи з камер спостереження по вул.Головній, 16 в м.Чернівці залишити в матеріалах кримінального провадження;

?банківську картку № НОМЕР_4 , яку вилучено під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , що відповідно до квитанції №4891 передана на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області - повернути потерпілому ОСОБА_3 ;

?банківську картку № НОМЕР_5 , яку вилучено у ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , яка відповідно до квитанції №4891 передана на зберігання до кімнати речових доказів Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області - повернути ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканці АДРЕСА_1 ;

?куртку чорного кольору «Армані», яку вилучено у ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , яка відповідно до квитанції №4891 передана на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області - повернути обвинуваченому ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-ти діб з дня його проголошення, а обвинуваченими в той же строк з дня вручення їм копії вироку.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченим.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_16