Справа № 473/4893/19
Номер провадження1-кп/473/94/2020
В И Р О К
іменем України

"30" липня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську Миколаївської області кримінальне провадження № 90001438 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченко Вознесенського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючий, неодружений, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України,

Сторони кримінального провадження та інші учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисники обвинуваченого адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Так, у невстановлений час, у особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження у зв`язку із смертю ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.02.2020 року, з метою незаконного збагачення виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом свого знайомого ОСОБА_7 , особисто вчиняти яке він не бажав, побоюючись викриття.

З метою успішного здійснення свого злочинного умислу та його реалізації, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження у зв`язку із смертю ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.02.2020 року, розробив план, відповідно до якого він, з метою вчинення злочину, підшукав безпосередніх виконавців для незаконного заволодіння транспортним засобом, а саме ОСОБА_3 та невстановлену особу, взявши на себе роль керівника з підготовки та організації його вчинення.

З метою реалізації свого злочинного умислу, 07.09.2019 року приблизно о 13 годині 30 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження у зв`язку із смертю ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.02.2020 року, зустрілася з ОСОБА_3 та невстановленою особою у м. Вознесенську на вул. Київській, яким запропонував вчинити незаконнезаволодіння транспортним засобом марки «ЗАЗ Таврія», д/н НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності його знайомому ОСОБА_7 , на що останні погодились, таким чином вступили у злочину змову між собою щодо вчинення вказаного злочину.

08.09.2019 року приблизно о 14 годині 20 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження у зв`язку із смертю ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.02.2020 року, за попередньою змовою группою осіб з ОСОБА_3 та невстановленою особою, реалізуючи спільний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, призначив зустріч із ОСОБА_7 , попрохавши при цьому останнього надати послугу для пасажирського перевезення. У зв`язку з цим, ОСОБА_7 прибув на автомобілі марки «ЗA3 Таврія», д/н НОМЕР_2 , білого кольору, на призначену зустріч до приміщення магазину «АТБ-Маркет», що розташований по вул. Київській у м. Вознесенську та зупинивши вказаний автомобіль по вул. Челюскінців навпроти входу до приміщення кафе «Апрель».

Приблизно о 14 годині 30 хвилин, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження у зв`язку із смертю ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.02.2020 року, виконуючи роль організатора, запросив ОСОБА_7 відвідати з ним магазин «АТБ-Маркет», з метою відволікти господаря транспортного засобу і відійти від майна на значну відстань тим, самим передати подальші дії виконавцям. Після чого, о 14 годині 42 хвилини, у приміщенні магазину «АТБ-Маркет» в м. Вознесенську, непомітно для ОСОБА_7 , передав ключі від належного останньому автомобіля «ЗA3 Таврія», д/н НОМЕР_2 , білого кольору, ОСОБА_3 .

Далі, о 14 годині 45 хвилин, ОСОБА_3 та невстановлена особа, виконуючи свою роль співвиконавців, реалізуючи спільний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «ЗАЗ Таврія», д/н НОМЕР_2 , білого кольору, належного ОСОБА_7 , прибули до місця паркування транспортного засобу, розташованого по вул. Челюскінців у м. Вознесенську, навпроти кафе «Апрель», де відкрили дверцята вказаного автомобіля автомобільним ключем та здійснивши запуск двигуна, після чого поїхали на ньому до с. Вознесенське Вознесенського району та розпорядились ним у подальшому на власний розсуд, а саме продали ОСОБА_8 , отримавши грошові кошти у розмірі 6000 грн., які розділили між собою особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження у зв`язку із смертю ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.02.2020 року, ОСОБА_3 та невстановлена особа.

Крім того, 07.09.2019 року, приблизно о 14 годині 50 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у салоні автомобілю «ЗАЗ Таврія», д/н НОМЕР_2 , білого кольору, помітивши на передній панелі пасажирського сидіння кнопковий мобільний телефон марки «ERGO», чорно-червоного кольору, в ОСОБА_3 виник прямий умисел та корисливий мотив на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, де шляхом вільного доступу таємно викрав кнопковий мобільний телефон марки «ERGO», чорно-червоного кольору, вартістю 350 гривень, що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_3 , покинувши салон зазначеного вище автомобілю - місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 350 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні вину визнав повністю. Позовну заяву потерпілого про стягнення 25000 гривень моральної шкоди визнав частково на суму 1000 або 2000 гривень. Матеріальну шкоду на суму 350 гривень визнав повністю. Відмовився від дачі пояснень в силу ст.63 Конституції України. Посилається на щире каяття та на намір відшкодувати шкоду.

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив суду, що особу, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження у зв`язку із смертю ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.02.2020 року, він знав приблизно 2 роки. Останній викликав його як водія таксі. Обвинуваченого ОСОБА_3 раніше не знав. На місці події особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження у зв`язку із смертю ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.02.2020 року, запропонувала купити йому морозиво та вони пішли до магазину «АТБ», повернувшись, він зрозумів, що його автомобіль «ЗA3 Таврія», д/н НОМЕР_2 , білого кольору - угнали. Крім того, із автомобіля викрали мобільний телефон, який він придбав за 350 гривень, який не повернуто. Автомобіль повернуто, проте в неробочому стані: без акумулятора, колеса, відеореєстратора. На теперішній час транспортний засіб не відремонтований, потерпілий раніше здійснював послуги таксі, тепер не працює. У зв`язку із злочином зазнав моральних страждань. Шкода обвинуваченим ОСОБА_3 в загалі не відшкодована. Позов просить задовольнити. Не наполягає на тяжкому покаранні для обвинуваченого з умовою, що останній відшкодує шкоду.

За клопотанням прокурора, з урахуванням визнання вини обвинуваченого в судовому засіданні досліджено наступні документи:

- Зберігальна розписка ОСОБА_8 , щодо зобов`язання зберігати транспортний засіб ЗАЗ «Таврія», д/н НОМЕР_2 ;

- Зберігальні розписки потерпілого ОСОБА_7 про отримання від працівників поліції свідоцтво про реєстрацію НІС № 245117, страховий поліс на автомобіль ЗАЗ «Таврія», д/н НОМЕР_2 , та автомобіль ЗАЗ «Таврія», д/н НОМЕР_2 .

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, та за 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

На думку суду, відповідно до ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, є визнання вини, щире каяття.

Відповідно 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості та обставини скоєних ним кримінальних правопорушень, умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, рівень культури та освіти, стан здоров`я, його характеристику як особи.

За місцем мешкання обвинувачений характеризується незадовільно, перебуває на обліку у нарколога, у психіатра не перебуває, раніше не судимий, Разом з тим, при призначенні покарання, суд враховує досудову доповідь представника персоналу пробації, відповідно до якої ризик повторного кримінального правопорушення оцінються як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній.

Виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість злочинів, які утворюють сукупність та інші обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування основного покарання, із застосування випробування, відповідно до ст.75 КК України, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Щодо пред`явленого цивільного позову, відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Цивільний позов потерпілого в частині стягнення з обвинуваченого 350 гривень, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди підлягає повному задоволенню, оскільки визнаний обвинуваченим та підтверджений матеріалами кримінального провадження саме на таку суму, на підставі ст.1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Що стосується позовних вимог потерпілого про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди у сумі 25000 гривень, суд приходить до такого. Пленум Верховного Суду України у Постанові №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначає, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер та тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках.

При заподіянні особі моральної шкоди обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Розмір відшкодування може бути зменшений судом з урахуванням ступеня вини заподіювача і потерпілого та майнового стану обвинуваченого. Відповідно до ст.23 ЦК України при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Виходячи із вищевикладеного, цивільний позов потерпілого в частині стягнення з обвинуваченого 25000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, підлягає частковому задоволенню, в розмірі 10000 гривень, як підтверджений матеріалами кримінального провадження та обґрунтований потерпілим, на підставі ст. 1167 ЦК України, яка передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, оскільки сума позову завищена та недостатньо обґрунтована потерпілим.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 289, ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;
- за ч. 2 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, ОСОБА_3 остаточно покарання визначити шляхом поглинання менше суворого покарання більш суворим покаранням 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 роки та покласти обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 , пред`явлений обвинуваченому ОСОБА_3 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 350 гривень на відшкодування матеріальної шкоди та 10000 гривень на відшкодування моральної шкоди, а всього 10350 гривень.
Речові докази: свідоцтво про реєстрацію НІС № 245117, страховий поліс на автомобіль ЗАЗ «Таврія», д/н НОМЕР_2 , автомобіль ЗАЗ «Таврія», д/н НОМЕР_2 , які передані потерпілому ОСОБА_7 , - залишити йому як власнику.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1