Справа № 464/6634/20
пр.№ 1-кп/464/545/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2020 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 14.07.2020 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, громадянки України, з вищою освітою, не працюючої, неодруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимої -

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15-ч.1 ст. 185КК України -

з участю:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

13.07.2020 року близько 16:00, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщені магазину «Арсен», що за адресою: м. Львів проспект Червоної Калини, 60, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрала з торгових стелажів вказаного магазину майно ТОВ «Альянс Маркет», а саме: двадцять упаковок сиру плавленого «Вершковий 55%» ТМ «Ферма», вагою 90г, вартістю 11,35 грн. за одиницю, загальною вартістю 227 грн., та шість упаковок «Сметана 20%» ТМ «Молокія», вагою 370 г, вартістю 23,50 грн. за одиницю, загальною вартістю 141 грн., після чого з викраденим товаром пройшла повз касу магазину, не здійснивши оплати за нього, однак свій злочинний умисел не довела до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки її дії виявлено та припинено працівниками магазину. Своїми протиправними діями ОСОБА_3 , намагалась заподіяти матеріальну шкоду потерпілому ТОВ «Альянс Маркет» на загальну суму 368 грн.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 винуватою себе у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала повністю та суду показала, що перебуваючи в приміщені магазину «Арсен», що на Сихові з торгових стелажів вказаного магазину взяла сирки плавлені близько 20 шт, та декілька упаковок сметани, після чого з цим товаром вийшла не здійснивши оплати за нього. Однак до неї підійшов охоронець, попросив показати, що в неї у сумці, на що вона погодилася. Їй дуже прикро за скоєне, вона просила вибачення у представників магазину, а товар повернула.

Крім визнання вини обвинуваченою її вина доводиться наступними доказами, котрі узгоджуються між собою, а саме:

- протоколом огляду місця події від 13.07.2020, згідно котрого місцем вчинення кримінального правопорушення є приміщення магазину «Арсен», що за адресою: м. Львів проспект Червоної Калини, 60, під час якого було виявлено та вилучено двадцять упаковок сиру плавленого «Вершковий 55%» ТМ «Ферма», та шість упаковок «Сметана 20%» ТМ «Молокія» (а.с.25-32);

- протоколом огляду речей від 16.07.2020 під час якого оглянуто двадцять упаковок сиру плавленого «Вершковий 55%» ТМ «Ферма», та шість упаковок «Сметана 20%» ТМ «Молокія» (а.с.33-37);

- видатковою накладною № ЄС00105280 від 09.07.2020 та накладною № МJ000193884 від 11.07.2020 (а.с.38-39)

- актом про перевірку наявності товарно-матеріальних цінностей №1 від 13.07.2020 з реєстром наявності товарів (а.с.40-44);

- постановою про визнання речових доказів від 16.07.2020 згідно котрої двадцять упаковок сиру плавленого «Вершковий 55%» ТМ «Ферма», та шість упаковок «Сметана 20%» ТМ «Молокія» визнано речовим доказом та передано представнику потерпілого (а.с.45);

- розпискою наданою представником потерпілого ТОВ «Альянс Маркет» про отримання двадцять упаковок сиру плавленого «Вершковий 55%» ТМ «Ферма», та шість упаковок «Сметана 20%» ТМ «Молокія» (а.с.47);

- постановою про визнання речовим доказом, згідно котрої компакт диск DVD-R із відеоматеріалами визнано речовим доказом, котрий зберігається при матеріалах досудового розслідування 0000066 від 14.07.2020 (а.с.48);

Оцінюючи зібрані в даному кримінальному провадженні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 185 КК України, кримінальній відповідальності підлягає суб`єкт злочину, котрий таємно викрав чуже майно.

Частиною 2 ст. 13 КК України передбачено, що готування до кримінального правопорушення та замах на кримінальне правопорушення є незакінченим кримінальним правопорушенням.

При цьому, згідно ст. 16 КК України кримінальна відповідальність за готування до кримінального правопорушення і замах на кримінальне правопорушення настає за статтею 14 або 15 і за тією статтею Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає відповідальність за закінчене кримінальне правопорушення.

За таких обставин, дії обвинуваченої ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки вона вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У роз`ясненнях, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7 (зі змінами), зокрема в п.1, звертається увага на те, що суди при призначенні покарання мають суворо дотримуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а в п.3 наголошується на тому, що, встановлюючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його скоєння (зокрема форми вини, мотиву й мети, способу, стадії скоєння, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали).

Обираючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винної, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, за яким кваліфіковано дії обвинуваченої за ч.1 ст.185 КК України, є кримінальним проступком.

Вивченням особи обвинуваченої, судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.49-50), раніше притягувалася до кримінальної відповідальності (а.с. 51-73), не працює, неодружена, має на утриманні малолітнього сина (а.с.82) з вищою освітою, позитивно характеризується (а.с75.), на обліку у Львівському обласному медичному центрі превенції та терапії узалежнень та Львівському обласному клінічному психоневрологічному диспансері не числиться (а.с.76-77).

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , згідно зіст.66 КК України, є визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд бере до уваги положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, враховано ч. 3 ст. 68 КК України, згідно положень котрої за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Одночасно судом встановлено, що згідно висновку судово-психіатричного експерта №532 від 18.11.2020 ОСОБА_3 психічною хворобою не страждає, виявляє шизотипний розлад. Наявні у неї розлади психічної діяльності хоча і не досягали рівня хворобливих розладів, однак мали значний вплив у досліджуваній ситуації на раціональність прийняття рішень, передбачення наслідків своїх діянь, здатність регулювати свою поведінку у досліджуваній ситуації. Тому, в період інкримінованих дій обвинувачена могла усвідомлювати значення своїх дій, однак не в повній мірі, при цьому примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.79-81). Такі обставини є підставою для застосування вимог ст. 20 КК України, згідно якої особа, що визнана судом обмежено осудною, тобто такою, яка під час вчинення кримінального правопорушення, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними, підлягає кримінальній відповідальності, і враховуються судом при призначенні покарання.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009року (заява№ 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

За таких обставин, суд враховує, що ОСОБА_3 вчинила закінчений замах, що є незакінченим кримінальним правопорушенням за ч.1 ст. 185 КК України, зважає на характер поведінки обвинуваченої після вчинення протиправних дій, під час досудового розслідування, що розцінюється стороною обвинувачення як активне сприяння у розкритті злочину, під час судового слідства, зокрема, що вона повністю визнала вину, не оспорюючи фактичних обставин у справі, осудила свою поведінку, щиро покаялася у вчиненому, при тому, що в період інкримінованих дій могла не в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій. Разом із тим, враховує, що у кримінальному провадженні шкода не спричинена, а вартість, майна, яким мала намір заволодіти обвинувачена є незначною, потерпіла сторона будь-яких претензій до обвинуваченої не має. Крім того, предметом кримінального правопорушення є продукти харчування. За таких обставин, при альтернативності видів та мір покарання, суд зазначає, що обвинуваченій слід застосувати такий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення, котрий не пов`язаний з ізоляцією останньої від суспільства, оскільки, арешт або обмеження волі становитимуть надмірний тягар для останньої, так само як і штраф, передбачений санкцією норми, оскільки будучи працездатною особою, котра не працює при наявності на утриманні малолітнього сина, а тому необхідним та виправданим є покарання у виді громадських робіт.

Питання речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Так, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання..

При дослідженні речових доказів встановлено, що речовими доказами визнано: двадцять упаковок сиру плавленого «Вершковий 55%» ТМ «Ферма», шість упаковок «Сметана 20%» ТМ «Молокія» та компакт диск DVD-R із відеоматеріалами.

Клопотання щодо обрання запобіжного заходу суду не надходили.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 185, ст.ст.12, 13, 15, 20, 50, 65, КК України, ст.ст. 349,368,369- 371,373,374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15- ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили :
-двадцять упаковок сиру плавленого «Вершковий 55%» ТМ «Ферма» та шість упаковок «Сметана 20%» ТМ «Молокія» повернути власнику ТОВ «Альянс Маркет»;

-компакт диск DVD-R із відеоматеріалами, що зберігається при матеріалах досудового розслідування № 0000066 від 14.07.2020 залишити зберігати при матеріалах досудового розслідування № 0000066 від 14.07.2020

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

На вирок суду сторонами може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1