Провадження № 1-кс/760/6454/20
У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду міста Києва клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 ,
про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0004788 від 22.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0004788 від 22.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Як зазначається в клопотанні, слідчим відділом Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні за № 0004788 від 22.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, процесуальне керівництво здійснюється Київської місцевою прокуратурою №9.
У клопотанні зазначається, що в ході досудового розслідування встановлено, що 22.08.2020, приблизно 03:00 год., ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) разом з ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вступили в злочинну змову з метою здійснення крадіжки чужого майна.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок крадіжки чужого майна, переконавшись, що за їх діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, за допомогою раніше приготовлених для вчинення кримінального правопорушення викрутки та відмички шляхом віджиму пластикового вікна проникли до квартири АДРЕСА_2 вказаного вище будинку, звідки таємно викрали наступне майно: 8000 гривень, мобільний телефон марки «Хуавей», чорного кольору, мобільний телефон марки «Хуавей», сірого кольору, коробку коричневого кольору, в якій знаходилось вісім каблучок, вироблених з металу жовтого кольору, чотири шкатулки, всередині яких зберігалась біжутерія, дерев`яну шкатулку коричневого кольору, в якій знаходились срібний ланцюжок та перстень, золоту обручку, годинники марок: «Swatch», «Tissot» та «Boumaia», значки з написами «USA» та «Athens 2004», а також значок з зображенням прапору України. Після цього з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.
Прокурор вказує, що 22.08.2020 слідчим слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м. Києві було проведено обшук підозрюваного ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: гаманець чорного кольору; грошові кошти в сумі 550 гривень; 1 долар США; 2 долари США; посвідчення водія ТА НОМЕР_1 ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; сім-карту Київстар НОМЕР_2 ; банківську карту НОМЕР_3 ; лірику таблетки 10 штук; дві запальнички; сигарети парламент; ключ з магнітом; два ключі «гаверс».
У клопотанні зазначається, що вищевказані речі вмотивованою постановою слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0004788 від 22.08.2020.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Прокурор вказує, що звернутися до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в рамках кримінального провадження № 0004788 від 22.08.2020 у строки, визначені ч. 5 ст.171 КПК України, не вдалося, оскільки слідчу дію проведено у вихідний день, а також через завантаженість в інших судових процесах, у зв`язку з чим виникла необхідність у поновленні пропущених із поважних причин строків із дотриманням вимог ст. 117 КПК України.
Виходячи з викладеного та керуючись стст. 40, 98, 110, 117, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, прокурор просить поновити процесуальний строк для подачі клопотання про накладення арешту на майно та накласти арешт на майно, вилучене 22.08.2020 в ході проведення обшуку, з метою запобігання ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів.
У судовому засіданні прокурор Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 клопотання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, накласти арешт з метою забезпечення збереження вищевказаних речових доказів.
Оскільки у рамках кримінального провадження № 0004788 відносно підозрюваного ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, останній перебуває у слідчому ізоляторі, тому з урахуванням даної обставини та карантинних заходів, спричинених COVID-19, про судове засідання повідомлявся його представник.
Представник власника майна у судове засідання викликався в порядку, передбаченому КПК України, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, проте в судове засідання не з`явився.
Виходячи з викладеного та на підставі ч.1 ст. 172 КПК України розгляд клопотання про арешт майна здійснювався за відсутності вищевказаних осіб.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення прокурора, слідчий суддя дійшов наступного висновку виходячи з такого.
Відповідно до чч. 1, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Як передбачено ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно з чч.1-3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості щодо кримінального провадження за № 0004788 від 22.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 22.08.2020 в ході проведення обшуку ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено: гаманець чорного кольору; грошові кошти в сумі 550 гривень; 1 долар США; 2 долари США; посвідчення водія ТА НОМЕР_1 ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; сім-карту Київстар НОМЕР_2 ; банківську карту НОМЕР_3 ; лірику таблетки 10 штук; дві запальнички; сигарети парламент; ключ з магнітом; два ключі «гаверс».
Слідчим суддею із урахуванням того, що клопотання про арешт вищевказаного майна поверталося прокурору для усунення недоліків та на підставі стст.117, ч.3 ст. 172 КПК України було задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 про поновлення процесуального строку для подачі клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0004788 від 22.08.2020, вилученого в ході проведення обшуку 22.08.2020.
Слідчим суддею встановлено, що постановою від 25.08.2020 слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_9 майно, вилучене під час обшуку 22.08.2020, визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0004788 від 22.08.2020.
Слідчим суддею також встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна подано з метою забезпечення збереження речових доказів.
З урахуванням вищенаведеного слідчий суддя доходить висновку, що прокурором було доведено, що майно, вилучене під час обшуку 22.08.2020, а саме: гаманець чорного кольору; сім-карта НОМЕР_4 НОМЕР_2 ; посвідчення водія ТА НОМЕР_1 ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; два ключі «гаверс», відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме критеріям матеріального об`єкту, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Частиною 1 ст.173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На підставі вищевикладених норм КПК України та встановлених фактичних обставин слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором у клопотанні та в судовому засіданні доведено необхідність арешту майна, вилученого під час обшуку 22.08.2020, а саме: гаманця чорного кольору; сім-карти НОМЕР_4 НОМЕР_2 ; посвідчення водія ТА НОМЕР_1 ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; двох ключів «гаверс».
Слідчий суддя також вважає доведеною необхідність накладення арешту на вищевказане майно, зокрема, з урахуванням наявності ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя також вважає доведеним розумність та співрозмірність обмеження права власності, наслідків арешту майна завданням кримінального провадження. Втручання держави в право власника на мирне володіння своїм майном в даному випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги. Отже, в цій частині клопотання підлягає задоволенню.
Разом з тим, слідчий суддя доходить висновку, що на підставі вищенаведених норм законодавства України та встановлених фактичних обставин грошові кошти в сумі 550 гривень, 1 долар США; 2 долари США; ключ з магнітом; банківська карта НОМЕР_3 ; лірика таблетки 10 штук; дві запальнички; сигарети парламент, ознакам речового доказу у кримінальному провадженні не відповідають, оскільки прокурором не доведено, що вказане майно є об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном щодо вищевказаних речей в даному випадку є невиправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, хоча і здійснюється на підставі закону, проте з недотриманням мети задоволення суспільного інтересу та порушенням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.
На підставі викладеного та керуючись ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стст. 98, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Поновити прокурору Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 строк для подачі клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження №0004788 від 22.08.2020.
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на майно, вилучене 22.08.2020, а саме на:
гаманець чорного кольору; сім-карту НОМЕР_4 НОМЕР_2 ; посвідчення водія ТА НОМЕР_1 ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; два ключі «гаверс».
В решті клопотання відмовити.
Повернути ОСОБА_10 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, вилучене 22.08.2020, а саме: грошові кошти в сумі 550 гривень, 1 долар США, 2 долари США; ключ з магнітом; банківську карту НОМЕР_3 ; лірику таблетки 10 штук; дві запальнички; сигарети парламент.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1