ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3248/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" вересня 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: слідчого Дарницького УП ГУ НП України в місті Києві ОСОБА_3 , співвласника майна ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції України в місті Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0004089від 28.08.2020 за ч.4 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції України в місті Києві ОСОБА_3 за погоджненням з прокурором Київської місцевої прокуратури №2 звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно.

Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження, вказує, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0004089, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Співвласник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив суд задовольнити вказане клопотання.

В судове засідання інші співвласники майна та їх представники не з`явилися, проте їх неприбуття в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності цих осіб.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні потерпілий ОСОБА_4 , співвласник кв. АДРЕСА_1 , заявив що, він спільно з його дружиною ОСОБА_5 , та сином ОСОБА_6 , отримали у 2008 році на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.11.2008 р № НОМЕР_1 у рівних частинах квартиру АДРЕСА_1 .

Крім того, ОСОБА_4 , пояснив, що на початку серпня 2020 р. він разом з дружиною ОСОБА_5 виїхав за кордон в США в штат Айова, м. Де-Мойк, до своєї доньки та внуків, ключі від квартири для її догляду залишили племінниці ОСОБА_7 та її чоловіку ОСОБА_8 .

27.08.2020 йому зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що коли він разом з дружиною прийшли до кв. АДРЕСА_1 , їм від консьєржа під`їзду стало відомо, що приходили якійсь невідомі люди з ксерокопіями документів на вказану квартиру та повідомили, що є новими власниками. З метою перевірки відомостей які стали йому відомі, було здійснено перевірку в державному реєстрі речових прав нерухомого майна. При отриманні витягу йому стало відомо, що невідомі особи шахрайським шляхом дану квартиру без відома власників нотаріально переоформили на іншу людину, а саме ОСОБА_9 .

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 17.08.2020 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 посвідчила договір купівлі-продажу від 17.08.2020 за номером № 1507, відповідно до якого новим власником квартири став ОСОБА_9 .Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000.
Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло від 19.11.2008 р. виданого, згідно з розпорядженням (наказом) від 19.11.2008 р. №50453, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної-часткової власності ОСОБА_4 та членам його сім`ї ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у рівних долях.

Постановою слідчого від 29.08.2020 р., квартиру АДРЕСА_1 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що слідчим у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є предметом кримінального правопорушення, могло зберегти на собі сліди злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також для збереження речових доказів дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції України в місті Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0004089від 28.08.2020 за ч.4 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 19.11.2008 р. № НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частинах.
Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, але оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1