Справа № 185/6795/20
Провадження № 1-кп/185/663/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2020 року м. Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ташкент, Узбекистан, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, проживає в цивільному шлюбі, має на утриманні одну неповнолітню дитину сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -
ОСОБА_4 09 травня 2020 року, приблизно о 17.24 год., знаходячись біля супермаркету «33 метри квадратні», розташованого по вул. Горького, 135 в м. Павлограда, Дніпропетровської області, зустрів знайомого ОСОБА_6 .
Під час спілкування з останнім ОСОБА_4 помітив мобільний телефон марки HUAWEI-U02 у корпусі чорного кольору та у нього раптово виник умисел, направлений на заволодіння чужим майном та обернення даного майна на власну користь шляхом зловживання довірою свого знайомого ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій умисел, діючи умисно, використовуючи довірливі відносини між ним та ОСОБА_6 , не ставлячи його до відома про дійсність своїх намірів, ОСОБА_4 09 травня 2019 року, близько о 17.35 годині, завідомо повідомивши ОСОБА_6 неправдиві відомості з метою введення останнього в оману, попросив у ОСОБА_6 мобільний телефон марки HUAWEI-U02 у корпусі чорного кольору під приводом здійснення дзвінка. Далі, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що віддає своє майно в тимчасове користування, передав ОСОБА_4 мобільний телефон марки HUAWEI-U02 у корпусі чорного кольору для здійснення дзвінка та відлучився до магазину.
Далі ОСОБА_7 , отримавши від ОСОБА_6 мобільний телефон, продовжуючи реалізовувати свій умисел, направлений на протиправне вилучення чужого майна та звернення його на свою користь, не збираючись повертати мобільний телефон, тобто діючи умисно, користуючись довірою знайомого ОСОБА_6 та тим, що перестав бути в полі зору останнього, пішов з місця зустрічі тримаючи в руках мобільний телефон HUAWEI-U02 імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 та зник з місця вчинення кримінального правопорушення, майном, яким він заволодів, розпорядився на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 1408 грн. 89 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою провину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,заявив про щире каяття та пояснив, що 09 травня 2020 року, приблизно о 17.24 год., знаходячись біля супермаркету «33 метри квадратні», розташованого по вул. Горького, 135 в м. Павлограда, зустрів знайомого ОСОБА_6 . Під час спілкування з останнім він помітив у ОСОБА_6 мобільний телефон марки HUAWEI-U02 та вирішив ним заволодіти шляхом зловживання довірою свого знайомого ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій умисел, він 09 травня 2019 року, близько о 17.35 годині, попросив у ОСОБА_6 мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка. ОСОБА_6 , передав йому мобільний телефон та відлучився до магазину. Отримавши від ОСОБА_6 мобільний телефон, він не збираючись повертати мобільний телефон, впевнився, що перестав бути в полі зору останнього, пішов з місця зустрічі тримаючи в руках мобільний телефон та зник з місця вчинення кримінального правопорушення, телефоном, яким він заволодів, розпорядився на власний розсуд.
Додав, що мобільний телефон, яким він заволодів, він викупив з ломбарду та повернув потерпілому.
Зазначив, що він повністю згоден з висновком судово-товарознавчої експертизи згідно якої, він спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 1408 грн. 89 коп., щиро розкаюється у вчиненому.
Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, та вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх, а також допитувати потерпілого та свідків, які не з`явилися в судове засідання немає ніякої необхідності.
З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останній погодився, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.
Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням, що закидається ОСОБА_4 , суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч.3 ст.349 КПК України, винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
При призначенні виду і розміру покарання, у відповідності до ст.ст.65-67 КК України суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню за вчинений кримінальний проступок, в силу ст. 89 КК України є раніше не судимою особою, відшкодував завдану шкоду.
В якості пом`якшувальних обставин суд враховує, що обвинувачений повністю визнав свою провину, має на утриманні одну неповнолітню дитину сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обтяжливі обставини у справі відсутні.
Враховуючи викладене, беручи до уваги наявність пом`якшуючих обставин, зважаючи на відсутність у справі обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання скоєння ним інших кримінальних правопорушень може відбутися й без ізоляції останнього від суспільства, а тому, обвинувачений ОСОБА_4 має бути засудженим за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі, в межах санкції даної статті, але умовно, із застосуванням до покарання положень, передбачених ст.75,76 КК України
Долю речових доказів, та судових витрат у справі необхідно вирішити за правилами ст.100 КПК України та ст.124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370, 371, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 190 КК України.
ОСОБА_4 призначити покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком один рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного за цим вироком покарання з іспитовим терміном один рік.
Зобов`язати ОСОБА_4 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком чинності не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на проведення судової експертизи у сумі 653 (шестьсот п`ятдесят три) грн. 80 коп. на користь держави.
- мобільний телефон марки HUAWEI-U02 імейі: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 переданий під розписку ОСОБА_6 залишити останньому за належності.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського Апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_8 .