Справа № 517/638/17
Провадження № 1-кп/517/4/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року смт. Захарівка Одеської області

Фрунзівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні питання про встановлення судом процесуальних строків для подання стороною обвинувачення доказів, у кримінальному провадженні за № 0000103 від 03.02.2017 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Фрунзівського районного суду Одеської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

В ході розгляду кримінального провадження вирішується питання про встановлення судом процесуальних строків для подання стороною обвинувачення доказів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що свідків сторони обвинувачення він не взмозі забезпечити, але в подальшому буде забезпечена їх участь в судовому засіданні. На даний час є недопитаними два свідка ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на допиті яких сторона обвинувачення наполягає.

У судовому засіданні захисник обвинуваченої, адвокат ОСОБА_5 зазначив, що у даному кримінальному провадженні суду необхідно встановити процесуальні строки для представлення стороною обвинувачення доказів, а саме: забезпечити явку свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Так, незважаючи на те, що справа розглядається в суді вже тривалий час, судовий розгляд ще не завершено, оскільки стороною обвинувачення затягується судовий розгляд шляхом не забезпечення явки вказаних свідків до суду. Таким чином, встановивши стороні обвинувачення процесуальні строки подачі доказів, судом буде забезпечено закінчення розгляду даної справи.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала думку свого захисника.

Прокурор ОСОБА_3 вважав за необхідне вирішити дане клопотання на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та ознайомившись з наявними матеріалами кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст. 318 КПК України передбачено, що судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

Згідно ст. 332 КПК України судовий розгляд відбувається безперервно, крім часу, призначеного для відпочинку та випадків відкладення судового засідання з причин, передбачених ч. 2 вказаної статті.

На даний час, згідно встановленого обсягу та порядку дослідження доказів, триває судовий розгляд в стадії допиту свідків.

Прокурором заявлено та судом задоволено клопотання про допит двох свідків сторони обвинувачення, присутність яких під час судового розгляду, згідно ч. 3 ст. 23 КПК України, сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Зі свого боку суд, сприяючи розгляду справи в розумні строки, постійно направляв вказаним свідкам судові повістки, а також постановляв ухвалу про встановлення місцезнаходження даних свідків.

За весь час розгляду даного кримінального провадження судом не було допитано жодного свідка обвинувачення. В той же час свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на неодноразові виклики до суду в судові засідання, виконані належним чином, не з`являються без поважних причин, будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі.

Таким чином, прокурор, не зважаючи на створення судом необхідних умов для виконання обов`язку, передбаченого ч. 3 ст. 23 КПК України, тривалий час не забезпечує прибуття свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судове засідання для їх безпосереднього допиту.

Як вказує ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

При цьому, суд звертає увагу, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається в даному випадку на прокурора, проте стороною обвинувачення не вжито заходів з метою оперативного судового розгляду справи та дослідження наявних доказів.

Таке повільне представлення суду свідків сторони обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , свідчить про неналежне виконання прокурором своїх обов`язків, що призводить до неодноразових відкладень судових засідань та порушення принципу безперервного розгляду справи.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження, серед іншого, є забезпечення швидкого розслідування та судового розгляду. В п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України закріплено, що розумність строків є засадою кримінального провадження.

Вимоги про дотримання розумних строків провадження також закріплені в окремій статті 28 КПК України. Так, забезпечення судового провадження в розумні строки покладено на суд.

Як слідує зі змісту даної статті критерієм оцінювання розумності строку є складність справи, що може бути зумовлена як фактичними обставинами справи, так і різними правовими аспектами, пов`язаними зі справою опосередковано. Складність справи визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених та інкримінованих епізодів злочинної діяльності, характеру фактичних даних, що підлягають встановленню, кількості учасників справи (потерпілих, свідків), обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення судового слідства, забезпечення допомоги перекладача, об`єднання матеріалів справи тощо.

Дотримання розумного строку розгляду провадження є елементом справедливого судового розгляду в розумінні ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на доступ до правосуддя та на справедливий і відкритий розгляд його справи впродовж розумного строку.

У п. 116 рішення ЄСПЛ від 12.03.2009 р. у справі "Вергельський проти України" зазначено: "розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів". Згідно з позицією ЄСПЛ Конвенція покладає на держави-учасниці обов`язок організувати свою судову систему таким чином, щоб суди мали змогу діяти відповідно до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції, зокрема розглядати справи впродовж "розумного строку" (рішення від 06.09.2005 р. у справі "Павлюлінець проти України").

Для визначення розумності строків кримінального провадження важливе значення має не тільки судове провадження у суді першої інстанції, а й провадження в апеляційній та касаційній інстанціях. У п. 97 рішення Європейського суду з прав людини від 16.09.2010 р. у справі "Вітрук проти України" зазначено, що "в кримінальних справах "розумний строк", передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з того часу, коли особі було "пред`явлено обвинувачення", тобто, іншими словами, з моменту офіційного повідомлення заявника компетентним органом про те, що він обвинувачується у вчиненні злочинів. Це визначення також застосовується до питання, чи мало місце "суттєве погіршення становища (підозрюваного)", чи ні. Щодо закінчення "відповідного строку", то в кримінальних справах період, передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, включає весь строк провадження у справі, у тому числі перегляд рішення в апеляції (п.70 рішення ЄСПЛ у справі "Меріт проти України" (Merit v. Ukraine))".

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

З огляду на вказане, з врахуванням принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, які на думку суду не будуть порушені, оскільки стороною обвинувачення заявлено про наявність певних доказів та запропоновано включити їх до порядку дослідження, тобто суд не вимагає надання інших доказів, про які не заявляв прокурор, однак представлення їх суду прокурором відбувається дуже повільно (забезпечення явки для допиту свідка сторони обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ), що призводить до затягування розгляду справи, та не дозволяє суду здійснити дослідження доказів у повному обсязі.

За таких обставин, враховуючи той факт, що справа знаходиться на розгляді в Фрунзівському районному суді Одеської області з 02 січня 2018 року, а дослідження доказів триває з порушенням вимог розумності строку, тому суд вважає за доцільне, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку, встановити стороні обвинувачення строк для подання до суду доказів у даному кримінальному провадженні, а саме: забезпечити присутність свідків обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 для їх безпосереднього допиту в судовому засіданні, до 23 грудня 2020 року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 28, 114, 318, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Встановити стороні обвинувачення, в особі групи прокурорів в кримінальному провадженні № 0000103, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2017 року, строк для подання до суду доказів у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: забезпечити присутність свідків обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 для їх допиту, на 10 годину 30 хвилин 23 грудня 2020 року.

Роз`яснити стороні обвинувачення, що у випадку не виконання нею своїх обов`язків щодо подання доказів на підтвердження обвинувачення по кримінальному провадженню № 0000103, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2017 року, у встановлений строк, кримінальне провадження буде розглядатись на підставі наявних доказів у суду станом на кінець граничного строку подання доказів.

Ухвала суду остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: