ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2748/20 Справа № 190/799/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2020 року про відмову у задоволенні подання про заміну невідбутої частини покарання щодо засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, судимого:
- Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 16 серпня 2018 року, за ч.2 ст.286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, на ст. ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком 3 роки,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

засудженого
(в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2020 року відмовлено у задоволенні сумісного подання Державної установи П`ятихатська виправна колонія №122 та спостережної комісії П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що поведінка засудженого свідчить про відсутність позитивної динаміки у його поведінці, за період відбування покарання в установі хоч і застосовувалося заохочення, однак останній три рази піддавався стягненням, що свідчить про те, що поведінка засудженого не є сумлінною і не вказує про його виправлення, готовності до самокерованої, правослухняної поведінки в умовах обмеженої ізоляції та нагляду не виказує.
В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити подання Державної установи П`ятихатська виправна колонія №122 щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
В обґрунтування вказує, що відповідно до характеристики Державної установи П`ятихатська виправна колонія №122 за час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок відбування покарання, працевлаштований на добровільних засадах до пожежної добровільної дружини установи без оплати праці, до роботи ставиться добре, усі завдання виконує, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, не допускає покращення вимог режиму утримання та приймає участь у виховних заходах, які проводяться, тому вважає за можливе застосувати до нього заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Заслухавши доповідь головуючого, думки засудженого, який підтримав свою апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Перевіривши доводи апеляційної скарги засудженого про необґрунтованість висновків суду першої інстанції та наявність підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції виконані належним чином.
З матеріалів провадження та звукозапису судового розгляду слідує, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув сумісне подання ДУ П`ятихатської виправної колонії №122 та спостережної комісії, дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і дійшов обґрунтованих висновків про відсутність підтвердження того, що засуджений став на шлях виправлення, у зв`язку з чим до нього не може бути застосовано положення ст. 82 КК України.
Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а й кару. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Таким чином, з вищенаведеної статті видно, що головною передумовою для застосування ст. 82 КК України є не формальний сплив певного строку покарання, а те, що засуджений став на шлях виправлення, чим довів своєю поведінкою і ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Як слідує з роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в Постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК).
Засуджений ОСОБА_5 стверджує, що став на шлях виправлення, про що свідчить позитивна характеристика, сумлінна поведінка та ставлення до праці.
Водночас зазначені твердження засудженого повністю спростовуються матеріалами справи.

Так, за змістом характеристики на ОСОБА_5 станом на 18.06.2020 року, останній в місцях позбавлення волі перебуває з 14.02.2019 року, під час утримання в установі виконання покарань №4 м. Дніпро характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, а з 06.03.2019 року відбуває покарання в ДУ П`ятихатська виправна колонія (№122), де характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок установи. Працевлаштований на добровільних засадах до пожежної дружини установи без оплати праці, до роботи відноситься добре, виконує поставленні завдання, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу.

Разом з тим, засуджений за час відбування покарання має лише одне заохочення - 01.04.2020 року за сумлінну поведінку та ставлення до праці в 1-му кварталі 2020 року) та три стягнення: 15.03.2019 року - сувора догана, 19.03.2019 року - 7 діб СІЗО, 13.06.2019 року попередження, які хоча і погашені, однак не свідчать про його виправлення та сумлінну поведінку.

У зв`язку з чим, апеляційний суд вважає, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на даному етапі відбування покарання, з огляду на вищезазначені відомості в сукупності є передчасним та не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст. ст. 50, 65 КК України.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини у провадженні, належним чином врахував дані про особу засудженого, зокрема його поведінку протягом всього строку відбування покарання і обґрунтовано дійшов висновку, що така поведінка засудженого не дає підстав вважати, що засуджений став на шлях виправлення.

Враховуючи, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, апеляційний суд доходить висновку, що для досягнення цілей покарання застосування ст. 82 КК України, в даному конкретному випадку та на даному етапі відбування покарання, - є недоцільним, тому апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою та не підлягає зміні або скасуванню.
Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2020 року стосовно ОСОБА_5 про відмову в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4