Справа № 185/6779/20
Провадження № 1-кп/185/660/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001328 від 25 серпня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Межиріч, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 25 серпня 2020 року приблизно о 16 годин 00 хвилин, рухаючись в рейсовому автобусі Павлоград - Межиріч, по напрямку руху до с. Межиріч, Павлоградського р-ну, побачив раніше невідомого йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який їхав з м. Павлоград, у якого побачив господарську сумку з речами. В цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, а саме особистого майна, яке належить ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи відкрито, підійшовши позаду до ОСОБА_6 , якому накинувши футболку на голову, обмежуючи видимість потерпілому, поваливши на землю, тим самим спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синця та садна правого передпліччя, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, відкрито викрав грошові кошти в сумі 800 грн., які знаходились в кишені штанів, та господарську сумку блакитного кольору, в якій знаходилися паспорт на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ручний механічний годинник «Чайка» без браслета, двоє ключів від будинку, саморобний записник з записами номерів телефонів, пляшку оцту «Оліс», два пакети питного ультрапастерізованого молока «Lactel» з вітаміном Р3, жирністю 2,5 %, об`ємом по одному літру кожний пакет, в результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 851,12 гривень. Після чого, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник з викраденим майном розпорядився на свій розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми протиправними діями завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_3 кваліфікованоза ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду показав, що 25 серпня 2020 року біля 16.00 год. в с. Межирічі, він перебував на вулиці й побачив діда, який живе в даному селищі. Він підійшов ззаду і покрив його кофтою голову, штовхнув і забрав сумку. Дід впав на землю. Потім пішов по вул. Широкій. В сумці були молоко, ключі, паспорт, годинники. Потім його затримали працівники поліції. Сумка була в руках. Також були гроші в сумі 800 грн. Діда він вперше побачив в автобусі. Кошти та все інше він повернув. В скоєному розкаявся.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та місце був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд даного кримінального провадження без його участі.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого і дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого, документів стосовно речових доказів та процесуальних витрат. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції нема.

Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Дії ОСОБА_3 суд вважає правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра з 27 січня 1986 року з діагнозом: Дебільність, помірно виражена, психопатоподібна поведінка.

Відповідно до висновку експерта № 379 від 17 вересня 2020 року ОСОБА_3 на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період інкримінованих йому діянь не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час легку розумову відсталість із порушенням емоцій.

Іспитовий у період часу, до якого відносяться інкриміновані йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

За своїм психічним станом іспитовий у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

На підставі ст. 65 КК України, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті за інкриміноване йому кримінальне правопорушення. Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, раніше не судимий, визнав вину повністю, в скоєному розкаявся, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання і покарання йому можливо призначити з застосуванням положень ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 обирався у вигляді домашнього арешту, який сплинув, підстав для його обрання не має.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

У справі маються процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 300 грн. 00 коп. та судової трасологічної експертизи в сумі 1307 грн. 60 коп., всього на суму 1607 грн. 60 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання стосовно речових доказів у справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки та покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1607 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Речові докази у справі: господарську сумку блакитного кольору, паспорт на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ручний механічний годинник «Чайка» без браслета, двоє ключів від будинку, саморобний записник з записами номерів телефонів, пляшку оцту «Оліс», два пакети питного ультрапастерізованого молока «Lactel» з вітаміном Р3, жирністю 2,5 %, об`ємом по одному літру кожний пакет, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити у його користуванні.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1