Дата документу 19.11.2020
Справа № 334/2221/19
Провадження № 1-кс/334/2412/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно

В С Т А Н О В И В :

До Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно в якому він вказує, що в провадженні Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження №0001017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Під час досудового розслідування накладено арешт на автомобіль «MERCEDES-BENZ ML 550» д.н.з НОМЕР_1 в кузові білого кольору, який було вилучено 19 березня 2019 року під час огляду місця події.

Ухвала винесена на підставі клопотання про арешт майна слідчого ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 .

На теперішній час кримінальне провадження перебуває в провадженні відділу дізнання Дніпровського ДВП ГУНП в Запорізькій області (дізнавач ОСОБА_6 )

В обґрунтування клопотання про накладення арешту на вищевказане майно слідчий, просив суд накласти арешт на майно з метою проведення криміналістичної експертизи та з метою з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження. Проте, понад 1 рік та 8 місяців проведення досудового розслідування судова експертиза проведена не була, з невідомих причин.

ОСОБА_3 є фактично власником майна, на яке, накладено арешт. В матеріалах кримінального провадження №00001017 від 19 березня 2019 року встановлено, що транспортний засіб знаходився в користуванні ОСОБА_3 . Факту незаконного користування вказаним транспортним засобом ОСОБА_3 чи його батьком ОСОБА_7 під час проведення досудового розслідування не встановлено. В підтвердження цього є те, що транспортний засіб не перебував в угоні та особа на яку зареєстрований транспортний засіб - ОСОБА_8 до цього часу не має до кого-небудь жодних претензій юридичного характеру.

Заявник вважає, що вилучене майно яке більше року і вісім місяців знаходиться в розпорядженні працівників ДВП ГУНП в Запорізької області під відкритим небом негативно впливає на його технічний стан, який щоденно безповоротно псується. Сам ОСОБА_3 не має доступу до нього щоб належним чином забезпечити його технічний та зовнішній стан. За рік і вісім місяців проведення досудового розслідування по кримінальному провадженні непроведено жодної слідчої дії для встановлення істини по справі, тому підстав подальшого тримання вилученого майна не існує. В свою чергу заявник зобов`язується зберігати автомобіль у такому стані, в якому він є до остаточного рішення у справі.

У судовому засіданні заявник та його адвокат підтримали обставини, які були викладені у клопотанні та просили суд скасувати арешт на автомобіль.

Слідчий ДВП ГУНП в Запорізької області у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно.

Прокурор не з`явився у судове засідання.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши доводи заявника та його адвоката, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

В ході судового розгляду досліджено, що в провадженні Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження №0001017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Під час досудового розслідування накладено арешт на автомобіль «MERCEDES-BENZ ML 550» д.н.з НОМЕР_1 в кузові білого кольору, який було вилучено 19 березня 2019 року під час огляду місця події.

Ухвала винесена на підставі клопотання про арешт майна слідчого ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 .

На теперішній час кримінальне провадження перебуває в провадженні відділу дізнання Дніпровського ДВП ГУНП в Запорізькій області (дізнавач ОСОБА_6 )

В обґрунтування клопотання про накладення арешту на вищевказане майно слідчий, просив суд накласти арешт на майно з метою проведення криміналістичної експертизи та з метою з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що за весь час досудового розслідування жодної слідчої дії проведено не було, судова експертиза не призначалась.

ОСОБА_3 є фактично власником майна. Транспортний засіб знаходився в користуванні ОСОБА_3 . Факту незаконного користування вказаним транспортним засобом ОСОБА_3 чи його батьком ОСОБА_7 під час проведення досудового розслідування не встановлено.

Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Арештоване майно, яке було безпідставно вилучено, жодного відношення до кримінального провадження не має, на ньому не виявлено сліди кримінального правопорушення, воно не фіксує відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, не є його знаряддям й воно не було здобуто у результаті вчинення кримінального правопорушення, за допомогою нього не можливо встановити місцезнаходження розшукуваних осіб, тобто його вилучення не відповідає меті проведення обшуку (ч. 1 ст. 234 КПК України), слідчий та/або прокурор в ході обшуку або пізніше, в порядку, визначеному ч. 2 ст. 100 КПК України, зобов`язаний був оглянути вилучене майно на предмет наявності у ньому інформації, яка має доказове значення у кримінальному провадженні.

На підставі ч.2 ст.168 КПК України під час обшуку, огляду може здійснюватися тимчасове вилучення майна.

У відповідності до приписів ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Вилучений автомобіль в даному випадку не має жодної ознаки, зазначеної у ст.167 КПК України.

Окрім цього вказаний транспортний засіб не визнано, як речовий доказ по кримінальному провадженню.

Суд в ухвалі від 20.03.2019 року про накладення арешту вказав, що зазначене майно відповідає критеріям, вказаним у ст. 98 КПК України, а тому воно може бути використано, як речовий доказ у кримінальному провадженню.

При цьому, жодного обґрунтування за якими критеріями вилучене майно відповідає поняттю «речовий доказ» в ухвалі не зазначено, як і не зазначено в відповідному клопотанні слідчого про накладення арешту на це майно.

Згідно ч.1 ст,98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, самому ОСОБА_3 не повідомлялося про підозру за вчинення злочину, передбаченого ст. 290 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.2 КПК України одним з завдань кримінального провадження є забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги, що матеріали кримінального провадження, додані до клопотання не містять жодного доказу для висновку, що зазначені у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, зокрема, не можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також матеріалами клопотання не підтверджується наявність підстав вважати, що вилучене майно може бути набуте внаслідок вчинення кримінального правопорушення, відсутність визначених КПК України підстав для накладення арешту на майна у зазначений слідчим спосіб, є неприпустимим.

Проте, при вирішенні клопотання враховується з якою метою було накладено арешт, а саме недопущення відчуження майна. На думку слідчого судді, заборона використовувати майно на яке накладено арешт не може ніяким чином перешкодити здійсненню досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Враховуючи наведені обставини, приходжу до висновку про необхідність у частковому скасуванні арешту на зазначене майно, в частині заборони його використання.

На підставі викладеного, керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно - задовольнити частково.

Скасувати арешт на майно, на який було накладено арешт відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.03.2019, а саме: автомобіль «MERCEDES-BENZ ML 550» д.н.з НОМЕР_1 , в кузові білого кольору.

Передати автомобіль «MERCEDES-BENZ ML 550» д.н.з НОМЕР_1 , в кузові білого кольору на відповідальне зберігання ОСОБА_3 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1