Справа № 740/2592/20
Провадження № 1-кп/740/597/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
розглянувши у порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження в приміщенні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, кримінальне провадження №0000629 від 07.06.2020 за обвинуваченням
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Дорога, Ніжинського району Чернігівської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2020 року близько 10.00 години ОСОБА_2 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливого мотиву, з метою протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу з під столу таємно викрав системний блок марки «Аcer» моделі Veriton M430G, що належить ОСОБА_3 , вартістю 1867 грн.
Отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд, ОСОБА_2 , зник із місця вчинення кримінального пправлпорушення (проступку), завдавши ОСОБА_3 , матерільну шкоду на загальну суму 1867 грн.
Таким чином ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України, який полягає у таємному викрадені чужого майна (крадіжці).
Частинами 2,3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
До обвинувального акту прокурором додано клопотання, в якому зазначено, що під час досудового розслідування підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду, про що маються відповідні заяви. Згідно положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту долучено письмову заяву ОСОБА_2 , яка складена за участі захисника ОСОБА_4 , в якій ОСОБА_2 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку він визнає, згоден із встановленими обставинами та з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку, а також ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження.
В матеріалах кримінального провадження також міститься протокол про роз`яснення змісту встановлених досудовим розслідуванням обставин від 12.10.2020, згідно якого підозрюваному ОСОБА_2 в присутності захисника ОСОБА_4 роз`яснено, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Підозрюваним надана згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, що засвідчено його та захисника підписами.
Окрім того, до обвинувального акту надано письмову заяву потерпілого ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку.
Також, у вказаній заяві та у протоколі від 12.10.2020, потерпілий засвідчив своїм підписом, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні є добровільною та без будь-якого тиску.
Відповідно до ч. ч.2,3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені органом досудового розслідування.
Обвинувачений ОСОБА_2 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Таким чином обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, учасниками судового провадження не оспорюються, а отже суд, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_2 у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.
Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковані вірно за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При визначенні виду та міри покарання суд враховує, що наділений дискреційними повноваженнями, які визнаються і Європейським судом з прав людини (рішення ЄСПЛ від 12.01.2012 у справі «Довженко проти України») наданими державою щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-владною діяльністю з вирішення спірних правових питань, враховує цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання.
При обранні ОСОБА_2 виду та міри покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України виходить із загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який не перебуває на обліку у нарколога та лікаря-психіатра, раніше не судимий, характеризуючі дані обвинуваченого, його вік, не працює, обставини, які пом`якшують покарання, щире каяття у вчиненому проступку, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_2 необхідно обрати покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу.
Суд дійшов до такого висновку, оскільки метою покарання згідно з приписами частини другої статті 50 КК є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд також приймає до уваги, що приписи статей 53, 65 КК не містять застережень щодо неможливості призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в разі відсутності доказів наявності постійного доходу. Натомість такі застереження містяться у частині третій статті 99 КК при призначенні кримінального покарання у виді штрафу неповнолітньому.
Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що 01.07.2020 набрав чинності закон № 2617-VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон № 2617-VIII). Згідно зі приписами Закону № 2617-VIII внесені зміни як до матеріального закону (закону про кримінальну відповідальність), тобто КК, так і до процесуального закону, тобто КПК.
Зі змісту пункту 119 Закону № 2617-VIII випливає, що до статті 185 КК внесені зміни: в абзаці другому частини першої слова "від п`ятдесяти до ста" замінити словами "від однієї тисячі до трьох тисяч", а слова "або позбавленням волі на строк до трьох років" - словами "або обмеженням волі на строк до п`яти років". Тобто з набранням чинності Законом № 2617-VIII змінено санкцію статті кримінального закону.
Відповідно до частини першої статті 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно з частиною другою статті 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
При цьому частиною третьою статті 5 КК регламентовано, що закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Отже, при призначенні ОСОБА_2 кримінального покарання мають бути взяті до уваги приписи частини третьої статті 5 КК, оскільки внесені Законом № 2617-VIII зміни як посилюють відповідальність, так і послаблюють її. Зважаючи на те, що судом прийнято рішення про доцільність призначення ОСОБА_2 кримінального покарання у виді штрафу, таке покарання має бути призначено відповідно до приписів кримінального закону, який був чинним на час вчинення інкримінованого ОСОБА_2 діяння.
Суд також вважає за доцільне зазначити, що частиною першою статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу України регламентовано, що засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. Тому, зважаючи на приписи абзацу третього пункту 2 частини четвертої статті 374 КПК, згідно з якими у резолютивній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою, зокрема, початок строку відбування покарання, суд вважає за необхідне зазначити, що строк відбування кримінального покарання у виді штрафу слід рахувати саме з дня набрання вироком законної сили.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує у відповідності до вимог ст.ст.122,124 КПК України.
Оптичний дик CD-R з відеозаписом з камери спостереження, який постановою слідчого від 12.06.2020 визнаний та приєднаний в якості документу, суд вирішує зберігати в матеріалах судового кримінального провадження.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 під час досудового розслідування не обирався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись ст.ст.381-382, ст.ст.368-371, 373-374, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в доход держави в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Оптичний дик CD-R з відеозаписом з камери спостереження зберігати в матеріалах судового кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи, в сумі 490 (чотириста дев`яносто) грн. 35 (тридцять п`ять копійок).
Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не обирати.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Суддя ОСОБА_1