У Х В А Л А
26 жовтня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 11 лютого 2020 року,
В С Т А Н О В И В:
Вироком Московського районного суду м. Бреста, Республіки Білорусь від 04 квітня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 328-1 КК Республіки Білорусь - незаконне переміщення через державний кордон Республіки Білорусь наркотичних засобів, і ч. 1 ст. 328 КК Республіки Білорусь - незаконне без мети збуту перевезення та зберігання наркотичних засобів, та призначено покарання за ч. 1 ст. 328-1 КК Республіки Білорусь три роки позбавлення волі, без конфіскацій майна; за ч. 1 ст. 328 КК Республіки Білорусь два роки позбавлення волі. На підставі ч. 2 ст. 72 КК Республіки Білорусь за сукупність злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено три роки позбавлення волі у виправній колонії в умовах посиленого режиму без конфіскації майна.

У строк відбування покарання ОСОБА_2 зараховано строк попереднього ув`язнення з 11 лютого 2019 року по 03 квітня 2019 року.
Постановою колегії суддів по кримінальним справам Брестського обласного суду від 31 травня 2019 року вирок Московського районного суду м. Бреста, Республіки Білорусь від 04 квітня 2019 року щодо ОСОБА_2 залишено без зміни.

08 січня 2020 року Міністерство юстиції України, в порядку ст. 610 КПК України, звернулось до Подільського районного суду м. Києва з клопотанням,про приведення вироку Московського районного суду м. Бреста, Республіка Білорусь, від 04 квітня 2019 року стосовно ОСОБА_2 у відповідність із законодавством України, за результатами розгляду якого ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11 лютого 2020 року визначено, що громадянин України ОСОБА_2 при продовженні відбування покарання на території України, повинен відбувати покарання за злочини, передбачені: за ч. 1 ст. 305 КК України у виді 3 (трьох)років позбавлення волі; за ч.1 ст. 309 КК України у виді 2 (двох) двох років позбавлення волі і, відповідно до ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_2 покарання у виді 3 (трьох)років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахується з 04 квітня 2019 року.
Запобіжний захід ОСОБА_2 у вигляді тримання під вартою залишений без змін.
Наразі, засуджений ОСОБА_2 перебуває під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

14 жовтня 2020 року від засудженого ОСОБА_2 надійшла апеляційна скарга, зі змісту якої вбачається, що останній оскаржує фактичні обставини, викладені у вироку Московського районного суду м. Бреста, Республіки Білорусь від 04 квітня 2019 року, який,згідно з розпорядженням про виконання вироку, набрав законної сили 31 травня 2019 року.

Разом з тим, відповідно до приписів ст. 612 КПК України, будь-які питання, пов`язані з переглядом вироку іноземної держави, вирішуються судом держави, в якій ухвалено вирок.

Положеннями ч. 1 ст. 392 КПК України регламентовано, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже вимоги, викладені ОСОБА_2 в апеляційній скарзі щодо своєї незгоди з рішенням суду, ухваленого судом іноземної держави, не відповідають положенням кримінального процесуального Закону України, що, в свою чергу, свідчить про те, що апеляційна скарга засудженого, як передбачено положеннями п. 3 ч. 3 ст. 399 КПК України, не підлягає розгляду в цьому суді апеляційної інстанції.

Відповідно ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Таким чином, засудженим ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, а тому, згідно з вимогами ч. 4 ст. 399 КПК України, у відкритті провадження за його апеляційною скаргою слід відмовити.

При відмові у відкритті провадження, питання щодо порушеного засудженим ОСОБА_3 строку на апеляційне оскарження вирішенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 399 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 11 лютого 2020 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати засудженому ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_1