Провадження № 1-кс/760/7181/20
У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду міста Києва скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, прокурора Київської місцевої прокуратури №9, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні №0002952 від 30.04.2020, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, прокурора Київської місцевої прокуратури №9, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні №0002952 від 30.04.2020.

У скарзі зазначається, що 23.09.2020 слідчим СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14.09.2020 було проведено обшук у рамках досудового розслідування кримінального провадження №0002952 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого було вилучено майно, у тому числі, що належить ОСОБА_4 , а саме ноутбуки марки «Fujitsu» у кількості 6 одиниць з зарядним пристроєм до них; ноутбуки марки «Lenovo» у кількості 9 одиниць з одним зарядним пристроєм до них.

У скарзі, зокрема, вказується, що вилучена комп`ютерна техніка є приватною власністю ОСОБА_4 , не містить інформації, що має значення в даному кримінальному провадженні, тобто не відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України. Крім цього, ОСОБА_4 також не має жодного відношення до даного кримінального провадження, у зв`язку з чим вилучена комп`ютерна техніка є такою, дозвіл на вилучення якої ухвалою слідчого судді від 14.09.2020 надано не було.
Скаржник також вказує, що слідчий, прокурор з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна до слідчого судді не зверталися, а також майно не було повернуто за результатами розгляду клопотання про повернення тимчасово вилученого майна, поданого представником власника майна.
Враховуючи вищенаведене, адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся з даною скаргою до слідчого судді.
До початку розгляду скарги по суті до слідчого судді надійшлазаява адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_4 , в якій адвокат просив залишити подану скаргу без розгляду та закрити провадження за даною скаргою у зв`язку з прийняттям іншим суддею рішення за цими ж обставинами.
До слідчого судді надійшов лист прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_5 , в якому прокурор зазначив, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14.09.2020 було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення, у тому числі комп`ютерної техніки, у зв`язку з чим прокурор просив відмовити у задоволенні скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що скаржник оскаржує бездіяльність слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, прокурора Київської місцевої прокуратури №9, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні №0002952 від 30.04.2020.

Разом з тим, до початку розгляду скарги по суті до слідчого судді надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_4 , в якій адвокат просив залишити подану скаргу без розгляду та закрити провадження за даною скаргою.
Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно з ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Виходячи з викладеного, повноваження слідчого судді у кримінальному провадженні визначені лише кримінальним процесуальним законодавством України і, з урахуванням принципу верховенства права та відповідної практики Європейського суду з прав людини, не підлягають розширеному тлумаченню.
Разом з тим, кримінальним процесуальним законодавством України не визначено повноваження слідчого судді у випадку надходження до нього до початку розгляду скарги по суті заяви про залишення скарги без розгляду та закриття провадження за даною скаргою.
Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу. Отже, цією нормою передбачено застосування аналогії за наявності правових прогалин або колізій у кримінальному процесуальному законодавстві України.
Як передбачено чч. 1, 3 ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 305 КПК України слідчий, дізнавач чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.
Прокурор може самостійно скасувати рішення, що передбачене пунктами 3 та 10 частини першої статті 303 цього Кодексу і оскаржується в порядку, передбаченому частиною шостою статті 284 цього Кодексу, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.
Слідчий суддя також враховує відповідну судову практику, зокрема ухвалу Київського апеляційного суду м.Києва, справа №760/13785/17, провадження №11-сс/824/756/2018, згідно з якою прийняття слідчим суддею рішення про відмову у задоволенні скарги може мати місце за умови розгляду скарги по суті та необґрунтованості доводів, викладених у ній.
За таких обставин, враховуючи те, що адвокатом ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , подано заяву про залишення скарги без розгляду та закриття провадження за скаргою, слідчий суддя доходить висновку, що провадження за даною скаргою підлягає закриттю.
Враховуючи викладене та керуючись ст.19 Конституції України, стст. 1, 9, 303, 305, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:

Провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , поданою в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, прокурора Київської місцевої прокуратури №9, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні №0002952 від 30.04.2020, - закрити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1