Крижопільський районний суд Вінницької області
Справа № 134/1954/20
УХВАЛА
Іменем України

18 січня 2021 року Крижопільский районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
представника ДУ «Крижопільський ВЦ № 113»: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль Вінницької області подання начальника державної установи «Крижопільський виправний центр (№ 113)» відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долинське Ананіївського району Одеської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1 до засудження не працюючого, раніше судимого:

1.23.11.1988 Арцизський районний суд Одеської області за ст. 140 ч.3, 141 ч.2, 42, 25-1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з обов`язковим залученням до праці;

2.19.05.1989 Арцизський районний суд Одеської області за ст. 140 ч.2, 141 ч.2, 42, 43 КК України до 4 років позбавлення волі;

3.27.09.1994 Арцизський районний суд Одеської області за ст. 140 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі;

4.12.08.2015 Ананєвським районний суд Одеської області за ст. 185 ч.1 КК України до 80 годин громадських робіт;

5.07.12.2016 Ананєвським районний суд Одеської області за ст. 185 ч.2, 70, 75 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

6.15.02.2017 Ананєвським районний суд Одеської області за ст. 185 ч.2, 71, 75, 76 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

По даній справі засуджений 10.05.2018 Ананієвським районним судом Одеської області за ст. 185 ч.3, 71 КК України до 4 років позбавлення волі. про умовно-дострокове звільнення,

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2020 року до Крижопільського районного суду надійшло подання начальника державної установи «Крижопільський виправний центр (№ 113)» відносно засудженого ОСОБА_4 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Встановлено, що за даною справою ОСОБА_4 , засуджений 10.05.2018 Ананієвським районним судом Одеської області за ст. 185 ч.3, 71 КК України до 4 років позбавлення волі.

Згідно ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 15.07.2020 року не відбута частина покарання замінена на більш м`яке обмеження волі.

Згідно ухвали Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 08.09.2020 зараховано в строк відбування покарання час слідування під вартою з 15.07.2020 по 27.08.2020 включно з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

У поданні вказано, що адміністрація установи ВЦ №113 клопоче про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 , посилаючись на те, що засуджений за час відбування покарання довів своє виправлення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 підтримав подання та просив звільнити його умовно-достроково, просить врахувати, що захворів на хворобу із діагнозом «Туберкульоз».

Прокурор посилаючись на положення ч.8 ст.154 КВК України просив подання не задовільняти, оскільки не минув рік з дня заміни засудженому покарання більш м`яким, крім того зазначала право засудженого на подання про звільнення від відбування покарання внаслідок тяжкої хвороби за ч5 ст. 154 КВК України.

Представник ДУ «Крижопільського ВЦ № 113» вказав що засуджений, старанно відноситься до своїх обов`язків, та отримав чотири заохочення.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання про умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_4 .

Так, згідно положень ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання встановлено ст.154 КВК України. Відповідно до даного порядку, стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 154 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів справи, початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахується з 10.05.2018.

Станом на 18 січня 2021 засуджений ОСОБА_4 відбув 2 роки 9 місяців 21 день.

З дослідженої в судовому засіданні характеристики вбачається, що ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 10.05.2018.

З 12.05.2018 по 06.04.2019 перебував в СІЗО м. Одеси, зарекомендував себе негативно, допустив одне порушеня режиму утримання, заохочень не мав.

З 06.04.2019 по 27.08.2020 відбував покарання в державній установі «Одеська ВК (№14)», зарекомендував себе позитивно, працював прибиральником установи за трудовим договором з 17.10.2019 по 31.07.2020, мав 3 заохочення, заходи стягнень не застосовувалися. З 27.08.2020 по 25.11.2020 відбував покарання в державній установі «Олександрівський ВЦ № 104», зарекомпендував себе посередньо, заходи стягнень та заохочень не застосовувалися.

З 25.11.2020 року і по теперішній час відбуває покарання в державній установі «Крижопільський ВЦ (№113)». По прибутті в установу, до виробничого процесу не залучався. За час відбування покарання в повній мірі охарактеризувати даного засудженого неможливо, оскільки він перебуває в установі не значний час.

Засуджений намагається дотримуватись вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, порушень режиму утримання не допускає, заходи заохочення не застосовувались. Намагається підтримувати належний санітарний стан житлового приміщення, має охайний зовнішній вигляд. До майна установи ставиться відповідно, здійснює за ними належний догляд, використовує їх за призначенням. Вимог пожежної безпеки не порушує. Законні вимоги персоналу установи виконує, але під постійним контролем зі сторони працівників установи. В взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний на критику реагує пасивно, товариські відносини підтримує із засудженими різної спрямованості. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт» та «Підготовка до звільнення». Вину в скоєному злочині визнає, розкаюється в скоєному діянні. На профілактичному обліку установи не перебуває. Заборгованості за виконавчими листами немає.

Під дію ст. 82 підпадав по відбуттю 1/2 строку покарання, а саме 15.05.2020. Рішенням комісії державної установи «Одеська (ВК №14)» протоколом № 16 від 20.05.2020 задоволено в застосуванні більш м`якого покарання, а саме обмеження волі.

Під дію ст. 81 КК України підпадав по відбуттю 2/3 строку покарання, а саме: 27.11.2020..

Рішенням комісії державної установи «Крижопільський ВЦ (№ 113)» протоколом № 21 від 15.12.2020 року задоволено в клопотанні про умовно-дострокове звільнення. Так, згідно положень ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання встановлено ст.154 КВК України. Відповідно до даного порядку, стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Відповідно до ст. 154 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

Згідно ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 15.07.2020 справа № 521/8576/20 року не відбута частина покарання замінена на більш м`яке обмеження волі.

ОСОБА_4 , прибув для відбування покарання у виді обмеження волі до Державної установи "Крижопільський ВЦ № 113» 25.11.2020 саме в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Наведені норми закону вказують на те, що право на умовно-дострокове звільнення після застосування щодо засудженого заміни невідбутої частини покарання більш м`яким засуджений набуває не раніше як через рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі. Тому відповідно до положень ч. 8 ст. 154 КВК України ОСОБА_4 набуває право на умовно-дострокове звільнення з моменту спливу річного строку з дня винесення ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 15.07.2020 року. Із змісту досліджених у судовому засіданні матеріалів вбачається, що такого висновку адміністрація установи не дійшла, а імперативних вимог ч.8 ст. 154 КВК України не взяла до уваги.

Враховуючи наведене, розгляд питання про умовно-дострокового звільнення засудженого є передчасним і неможливий до закінчення річного строку перебування засудженого у місці обмеження волі після заміни йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким.

З врахуванням викладеного, керуючись ст.81 КК України, ст. 154 КВК України, ст.ст.537, 539, 369, 372 КПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні подання начальника державної установи «Крижопільський виправний центр (№ 113)» відносно засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою протягом того ж строку з дня отримання копії ухвали.

Суддя: