КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам КПК України апеляційні скарги захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 та виконувача обов`язків Генерального прокурора ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року,
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року задоволено скаргу захисника ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність Генерального прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій щодо розгляду клопотання про вирішення спору про підслідність у рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000362 від 3 червня 2020 року, та зобов`язано Генерального прокурора розглянути у відповідності до вимог ст. 220 КПК України клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 від 3 листопада 2020 року про вирішення спору про підслідність, поданого в рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000362 від 3 червня 2020 року, зобов`язано Генерального прокурора вирішити спір про підсудність та доручити здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000362 від 3 червня 2020 року іншому органу досудового розслідування.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати Генерального прокурора розглянути у відповідності до вимог ст. 220 КПК України клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 від 3 листопада 2020 року про вирішення спору про підслідність, поданого в рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000362 від 3 червня 2020 року, та зобов`язати Генерального прокурора вирішити спір про підсудність та доручити здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000362 від 3 червня 2020 року слідчим Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді виконувач обов`язків генерального прокурора ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження зазначеної ухвали, скасувати ухвалу та постанову нову, якою провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на бездіяльність генерального прокурора - закрити.
Щодо права на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді апелянт, з посиланням на рішення Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року, зазначає, що ухвала слідчого судді про зобов`язання Генерального прокурора розглянути клопотання адвоката ОСОБА_2 про вирішення спору про підслідність взагалі не передбачена кримінальним процесуальним законодавством України, а відтак немає ні дозволу, ні заборони щодо апеляційного оскарження такої ухвали.

Перевіривши апеляційні скарги на відповідність вимогам КПК України, дослідивши матеріали судового провадження, доходжу до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за поданими апеляційними скаргами, виходячи з такого.

З матеріалів судового провадження встановлено, що 16 листопада 2020 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на бездіяльність Генерального прокурора щодо нерозгляду клопотання про доручення проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000362 від 3 червня 2020 року іншому органу досудового розслідування (ас. 1-10).

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року вказану скаргу задоволено та зобов`язано Генерального прокурора розглянути у відповідності до вимог ст. 220 КПК України клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 від 3 листопада 2020 року про вирішення спору про підслідність, поданого в рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000362 від 3 червня 2020 року, зобов`язано Генерального прокурора вирішити спір про підсудність та доручити здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000362 від 3 червня 2020 року іншому органу досудового розслідування (ас. 80-86).

Таким чином скарга адвоката ОСОБА_5 розглянута слідчим суддею по суті відповідно до вимог ст. 306 КПК України, з прийняттям рішення, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що стаття 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, відповідно до чого КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (постанова Верховного Суду від 4 квітня 2019 року у справі №494/6/18).
У Рішенні Конституційного Суду України від 12 червня 2012 року № 13-рп/2012 зазначено, що, встановлюючи обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним.
Отже, Конституцією України допускається можливість обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження рішення суду, однак воно не може бути свавільним та несправедливим. Таке обмеження має встановлюватися виключно Конституцією та законами України; переслідувати легітимну мету; бути обумовленим суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційним та обґрунтованим.

У відповідності до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується у порядку, визначеному процесуальним законом.

Таким чином, законом, який конкретизує положення Конституції України щодо обмеження можливості оскарження рішень суду, виступає КПК України.

Відповідно до положень ст. 24, ч. 3 ст. 392 КПК України забезпечення гарантованого права на оскарження процесуальних рішень слідчого судді здійснюється у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано Главою 26 КПК України.

Частиною першою статті 309 КПК України передбачений вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Відповідно до вимог частини другої цієї статті під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді (ч. 3 ст. 309 КПК України).

При цьому зміст вказаної норми закону кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 307 КПК України, згідно з якою ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

З урахуванням наведеного, з огляду на те, що слідчим суддею постановлено рішення, передбачене п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, в аспекті положень ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про задоволення скарги на бездіяльність Генерального прокурора та зобов`язання вчинити певні дії не підлягає апеляційному оскарженню.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що КПК України не передбачає можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, якою задоволено скаргу на бездіяльність Генерального прокурора щодо нерозгляду клопотання та зобов`язано Генерального прокурора вчинити певні дії, суддя-доповідач доходить висновку про відмову у відкритті провадження за поданими апеляційними скаргами, у зв`язку з чим апеляційні скарги підлягають поверненню особам, які їх подали.

Керуючись ст. ст. 399 КПК України, суддя апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 та виконувача обов`язків Генерального прокурора ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року.

Апеляційні скарги з доданими до них матеріалами повернути особам, які їх подали.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 3 місяців з дня оголошення.

Суддя
Київського апеляційного суду ОСОБА_1