Справа № 372/3960/19
Провадження 1-в-102/20
ухвала
Іменем України

05 жовтня 2020 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області подання начальника Обухівського районного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації міністерства юстиції про пом`якшення покарання ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

В поданні орган пробації просить привести вирок Обухівського районного суду Київської області від 10.06.2020 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VШ у частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нового закону або пом`якшення призначеного покарання засудженій ОСОБА_5 .

В судовому засіданні представник відділу пробації підтримав дане подання та просить його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не підтримав подання та повідомив, що вирок набрав законної, на даний час відсутні підстави для пом`якшення покарання засудженій.

Засуджена в судовому засіданні проти задоволення подання заперечила та повідомила, що сумлінно виконує покладені на неї обов`язки вироком суду.

Вислухавши учасників справи, дослідивши подання та матеріали справи засуджено ОСОБА_5 суд дійшов до наступного висновку.

Вироком Обухівського районного суду Київської області від 10.06.2020 затверджено угоду про примирення сторін від 29.10.2019 року, укладену між представником потерпілого ОСОБА_6 з однієї сторони та обвинуваченою ОСОБА_5 з іншої сторони. ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначено їй покарання: за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України у виді 1 року позбавлення волі; за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі статті 70 КК України призначено ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 2 роки, відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 рік.

Починаючи з 15.07.2020 ОСОБА_5 перебуває на обліку в Обухівському районному відділі з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації міністерства юстиції.

01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22.11.2018, яким до санкції ч. 1 ст. 185 КК України внесено зміни та визначено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Таким чином, з 01.07.2020 призначення покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі є неможливим.

Частиною 2 ст. 4 КК України встановлено, що злочинність і караність, а також інші кримінально - правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Частиною 1 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Частиною 3 зазначеної статті визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію в часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Частиною 3 ст. 74 КК України визначено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VII, який набрав законної сили 01.07.2020, мають зворотну дію в часі в частині санкції ч. 1 ст. 185 КК України, з якої виключено такий вид покарання як позбавлення волі, а визначено найбільш суворе покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років, однак, вироком суду до засудженого застосоване положення ст. 75 КК України та звільнено від відбування покарання з випробуванням, тобто фактично призначене покарання у виді позбавлення волі засудженим не відбуте, тому вирішення питання щодо приведення вироку суду від 10.06.2020 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VII є недоцільним.

Додатково слід зазначити, що будь-яких негативних наслідків для засудженого не настає, оскільки у випадку виконання ним покладених на нього обов`язків та не вчинення нового злочину після закінчення іспитового строку засуджений звільняється судом від призначеного йому покарання, а в разі скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, суд може вирішити зазначене питання про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення подання органу пробації.

Керуючись ст.74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання начальника Обухівського районного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації міністерства юстиції про пом`якшення покарання ОСОБА_5 , засудженої вироком Обухівського районного суду Київської області від 10.06.2020 року, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд протягом семи діб з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1