Справа № 577/3683/20
Провадження № 1-кп/577/505/20

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2020 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника потерпілих ОСОБА_7 ,
за ознаками скоєння кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 та ч. 1 ст. 309 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
У точно не встановлений слідством день і час в грудні 2019 року у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 виник спільний злочинний корисливий умисел, направлений на крадіжку виробів з металу з господарства ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 , яке розташоване по сусідству з домоволодінням ОСОБА_9 . Реалізуючи свій спільний злочинний корисливий умисел, розуміючи протиправність та караність своїх дій і настання суспільно - небезпечних наслідків у виді завдання шкоди потерпілому ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 за попередньою змовою між собою, достовірно знаючи, що в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 ніхто не проживає і там знаходяться вироби з металу, 19.12.2019 року у невстановлений слідством час проникли через отвір у огорожі до території зазначеного господарства, звідки викрали належні ОСОБА_6 вироби з металу, а саме: 19 металевих кутників, 3 швелера загальною вартістю 2035 грн., які знаходились на території господарства. Викрадене майно перенесли до господарства ОСОБА_9 , та у подальшому розпорядилися ним на власний розсуд, а саме: продали ОСОБА_10 .
Згідно висновку судової товарознавчої експертизи Сумського НДЕКЦ МВС України №19/119/11/1-484е від 19.02.2020 року загальна вартість викраденого майна (19 кутників та 3 швелерів) по ціні металобрухту становила 2035 грн.
Вказаними умисними діями ОСОБА_9 та ОСОБА_8 спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на суму 2035 грн.
Крім того, у точно не встановлений слідством день і час наприкінці грудня 2019 року у обвинуваченого ОСОБА_8 виник повторний злочинний корисливий умисел, направлений на крадіжку виробів з металу з господарства ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, розуміючи протиправність та караність своїх дій і настання суспільно - небезпечних наслідків, ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 ніхто не проживає і там знаходяться вироби з металу, 28.12.2019 року у невстановлений слідством час проник до огородженої території зазначеного господарства та шляхом зриву замків проник до сараю, звідки викрав 2 металевих панцерних ліжка. Після чого обвинувачений ОСОБА_8 шляхом зриву замків з дверей проник до житлового будинку за вказаною адресою та вчинив крадіжку 30 метрів погонних труб. Продовжуючи реалізацію свого злочинного корисливого умислу, підійшов до гаражного приміщення, звідки викрав 1 металеву створку гаражних воріт, після чого проник до середини гаража та викрав 11 металевих труб довжиною кожна по 2,4 м. Загальна маса викрадених металевих виробів складає 250 кг. Заволодівши викраденим майном, обвинувачений ОСОБА_8 вивіз його за межі господарства останнього та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
Згідно висновку судової товарознавчої експертизи Сумського НДЕКЦ МВС України №19/119/11/1-609е від 27.03.2020 року загальна вартість викраденого майна (2 панцерні ліжка) становила 1300 грн.
Згідно висновку судової товарознавчої експертизи Сумського НДЕКЦ МВС України №19/119/11/1-484е від 19.02.2020 року загальна вартість викраденої майна (230 кг брухту чорних металів) становила 936, 56 грн.
Таким чином, вказаними умисними діями обвинувачений ОСОБА_8 причинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 2236, 56 грн.
Також, у точно не встановлений слідством день і час на початку січня 2020 року в обвинуваченого ОСОБА_8 виник повторний злочинний корисливий умисел, направлений на крадіжку виробів з металу з господарства ОСОБА_6 , як розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, розуміючи протиправність та караність своїх дій і настання суспільно - небезпечних наслідків, обвинувачений ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що в домоволодінні за адресок АДРЕСА_2 ніхто не проживає і там знаходяться вироби з металу, 10.01.2020 року у невстановлений слідством час проник до огородженої території зазначеного господарства, звідки повторно, таємно вчинив крадіжку належних ОСОБА_6 виробів металу, а саме через незамкнені двері проник до сараю звідки викрав металевий стелаж та 1 металевий ящик для зерна; через незамкнені двері проник до будинку та викрав 1 металевий стелаж, а також викрав 1 алюмінієвий ящик, який знаходився на землі біля сараю. Загальна маса викрадених виробів з чорного металу складає 320 кг, алюмінієвого ящика 40 кг. Заволодівши викраденим майном, обвинувачений вивіз його за межі господарства останнього та у подальшому розпорядився на власний розсуд.
Згідно висновку судової товарознавчої експертизи Сумського НДЕКЦ МВС України №19/119/11/1-484е від 19.02.2020 року загальна вартість викраденого майна (320 кг брухту чорних металів і 40 кг брухту кольорових металів алюмінію) становила 2062 грн.
Отже, вказаними умисними діями обвинувачений ОСОБА_8 причинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 2062 грн.
Крім того, у точно не встановлений слідством день і час в січні 2020 року у обвинуваченого ОСОБА_8 виник повторний злочинний корисливий умисел направлений на крадіжку виробів з металу з господарства ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .
Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, розуміючи протиправність та караність своїх дій і настання суспільно небезпечних наслідків, обвинувачений ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що в вищевказаному домоволодінні ніхто не проживає і там знаходяться вироби з металу, у невстановлений слідством день і час у період з 13 по 16 січня 2020 року проник до огородженої території зазначеної господарства, де шляхом злому вхідних дверей проник до будинку і господарських споруд, звідки повторно таємно вчинив крадіжку належного ОСОБА_5 майна і виробів з металу, а саме: пральної машини ПМ-2 «Донбас-3-0», пилососів марки «VAMPYR 505.0» і «SIEMENS SUPER XS dino e 1400W», 4 зимових автомобільних скати (шин) марки «Michelin Primacy 4 205/55 R 16 91W», соковижималки марки «Родничок» СВПП-301 М, плити з груби, 30 банок скляних ємністю 3 л., каструлі емальованої ємністю 20 л, обгортувач, 1 циркулярку, 4 швелера та листа металу.
Заволодівши викраденим майном, вивіз його за межі господарства та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
Згідно довідки вартості загальна вартість 4 зимових автомобільних скати шин) марки «Michelin Primacy 4 205/55 R16 91W» складає 2000 грн.
Згідно висновку судової товарознавчої експертизи Сумського НДЕКЦ МВС України №19/119/11/1-610е від 31.03.2020 року загальна вартість викраденого майна, становила 10 700,02 грн.
Таким чином, вказаними умисними діями обвинувачений ОСОБА_8 причинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 12 700,02 грн.
Також, у точно не встановлений слідством день і час в січні 2020 року у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 виник спільний злочинний корисливий умисел, направлений на повторну крадіжку виробів з металу з господарства ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , яке розташоване по сусідству з домоволодіння ОСОБА_9 . Реалізуючи свій спільний злочинний корисливий умисел, розуміючи протиправність своїх дій і настання суспільно - небезпечних наслідків, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 за попередньою змовою між собою, достовірно знаючи, що в вищевказаному домоволодінні ніхто не проживає і на неогородженому огороді господарства знаходиться металевий контейнер. 25.01.2020 року вранці прибули до зазначеної території, де шляхом вільного доступ вчинили крадіжку металевого контейнеру, таким чином ним заволодівши. Викраденим розпорядилися на власний розсуд, а саме продали ОСОБА_11 .
Згідно висновку судової товарознавчої експертизи Сумського НДЕКЦ МВС України №19/119/11/1-389е від 14.02.2020 року загальна вартість викраденого металевого контейнера на момент вчинення злочину становила 5487 грн.
Таким чином, вказаними умисними діями ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_12 спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 5487 грн.
Крім того, 17 березня 2020 року близько 09 год. обвинувачений ОСОБА_12 знаходячись поблизу ЗОШ №13 по вул. Б. Хмельницького у м. Конотоп знайшов біля зупинки громадського транспорту 2 таблетки з метадоном, будучі особою, що раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за злочини у сфері незаконного обігу наркотиків, достовірно розуміючи, що вказані таблетки містять у своєму складі наркотичну речовину, підібрав їх, таким чином придбавши та став незаконно зберігати при собі з метою особистого вживання, без мети збуту. Близько 11 год. 20 хв. 17.03.2020 року обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, внаслідок вживання канабісу, знаходився по вул. Б. Хмельницького у м. Конотоп, Сумської області поблизу будинку №81 подовжуючи незаконно зберігати вказаний наркотичний засіб при собі без мети збуту, був помічений працівниками поліції Конотопського ВП ГУНП в Сумській області, які під час огляду місця події вилучили в нього 2 таблетки метадону, в складі яких згідно висновку експерта №19/119/7/2-708е від 15.04.2020 року виявлено метадон, віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, масою (безводної основи) 0,0445 г.
Згідно таблиці II списку №1 Постанови Кабінету Міністрів Україні №770 від 06.05.2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» метадон є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.
Згідно таблиці 1, затвердженої Наказом МОЗ України від 01.08.200 року № 188 «Про невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», маса вилученого у обвинуваченого ОСОБА_8 метадону становить 0,0445 г, яка на 0,025 г перевищує граничну межу невеликих розмірів, встановлену для даного виду наркотичного засобу.
Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_8 вину у вчиненні вказаних злочинів визнав повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним злочинів, зазначених в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує. Щиро розкаюється у вчиненому, цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 визнає в повному обсязі, цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 визнає частково, щодо матеріальної шкоди в розмірі 11 820,56 грн., та 15 000 грн. моральної шкоди.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюють ся, у суду відсутні сумніви в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого.
Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що під час крадіжки обвинуваченим ОСОБА_8 йому було спричинена значна шкода та викрадені речі. Позовні вимоги щодо стягнення з обвинуваченого на його користь матеріальної шкоди 11 820,56 грн., моральної шкоди в сумі 50 000 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000 грн. підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Щодо покарання наполягав на суворому покаранні пов`язане з позбавленням волі.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що в результаті крадіжки з її господарства обвинуваченим ОСОБА_8 була спричинена значна шкода. Позовні вимоги щодо стягнення на її користь матеріальної шкоди з в розмірі 12 700,02 грн. та моральної шкоди 12 000 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000 грн. з обвинуваченого підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Щодо покарання не наполягала на суворому покаранні, просила призначити покарання в рамках санкції статті на розсуд суду.
Представник потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ОСОБА_7 просить задовольнити цивільні позови її довірителів в повному обсязі.
Цивільний відповідач ОСОБА_8 та її представник - адвокат ОСОБА_4 не заперечували проти задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 в повному обсязі, цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 визнають частково, щодо матеріальної шкоди в розмірі 11 820,56 грн., з урахуванням тих обставин, що вироком Конотопського міськрайонного суду від 09.07.2020 року було частково відшкодовано матеріальна шкода в сумі 8 282,00 грн., шляхом повернення майна потерпілому. В частині моральної шкоди не заперечують, що була спричинена шкода, водночас визнають позовні вимоги на суму 15 000 грн.
Згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.
Таким чином, винність обвинуваченого повністю доведена і його дії слід кваліфікувати:
за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище;
за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб;
за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.
Згідно ст. 12 КК України обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення віднесені до нетяжкої та тяжкої категорії.
01.07.2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року за №2617-VІІІ. Згідно цього Закону до санкції ч. 1 ст. 309 КК України були внесені зміни, а саме в абзаці другому частини першої слова "від п`ятдесяти до ста" замінити словами "від однієї тисячі до трьох тисяч", а слова "трьох років, або позбавленням волі на той самий строк" замінити словами "обмеженням волі на строк до п`яти років".
Відповідно до статті 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Згідно з частиною 2 статті 12 КК України (в редакції, чинній на момент постановлення вироку) кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Таким чином, оскільки Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року з урахуванням положень статті 5 КК України частково пом`якшив покарання за частиною 1 статті 309 КК України, а саме виключив такий альтернативний вид покарання як позбавлення волі, в той же час збільшивши розмір штрафу, суд застосовує такий закон лише в частині, що пом`якшує покарання.
Суд враховує, що станом на момент винесення вироку, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальний проступок. Однак, суд зауважує, що в силу підпункту 6 пункту 4 Розділу ІІ. «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року за №2617-VІІІ у кримінальних провадженнях про злочини, які визначено як кримінальні проступки, що на день набрання чинності цим Законом призначені до судового розгляду чи перебувають на його розгляді, судовий розгляд здійснюється судом на загальних підставах з урахуванням 381, 382 КПК України.
Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів та особу обвинуваченого.
Керуючись вимогами ст. 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує, що ним вчинено кримінальне правопорушення проти власності, яке відповідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, та кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, яке відповідно ст. 12 КК України відноситься до проступку, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме, ОСОБА_8 раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується нейтрально, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, офіційно не працевлаштований, на утриманні невпонолітніх дітей не має, вину у скоєних кримінальних правопорушеннях, визнав повністю та кається.
Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи наведене, беручи до уваги думку потерпілих та досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену Конотопським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області Міністерства юстиції України, в якому зазначено, що мається дуже висока ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, а виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливо, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання в межах санкції статей обвинувачення у виді позбавлення волі на певний строк.
Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Згідно ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів, суд призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Із врахуванням наведеного, того, що ОСОБА_8 вчинив кілька кримінальних правопорушень, то остаточне покарання за ними йому слід призначити згідно ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Вказаний вид покарання, за глибоким переконанням суду є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 та відповідатиме цілям покарання.
Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно з ст. 22 ЦК України, особі, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно положень ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, дією чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Зважаючи, що протиправні злочинні дії обвинуваченого призвели до душевних страждань потерпілих у зв`язку із викраденням та пошкодженням їх майна, то в розумінні приписів ст. 23 ЦК України, це є для них моральною шкодою.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» також закріплено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку.
Суд вважає, що скоєним підсудним злочином безсумнівно завдано матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_5 , а тому на підставі ст.ст. 22, 1166, 1177 ЦК України, така підлягає стягненню у сумі визначеній висновками експертиз, а саме в розмірі 12 700,02 грн. Також суд визнає, що винними діями обвинуваченого ОСОБА_8 завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, що зазнала остання у зв`язку з неправомірними діями ОСОБА_8 під час скоєння крадіжки з її господарства. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди судом враховуються вимоги розумності і справедливості, а саме в наслідок винних дій обвинуваченого викликало у потерпілої як раптові емоційні хвилювання так і настання негативних наслідків що призвели до часткової зміни способу життя, тому суд вважає відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_5 обвинуваченим в розмірі 5 000,00 грн. є обґрунтованим і справедливим.
Суд вважає, що скоєним підсудним злочином безсумнівно завдано матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 . Останньому відшкодовано 8282 грн. шляхом вилучення викраденого майна. Тому суд, вважає, що заявлена потерпілим сума підлягає задоволенню частково, а саме в розмірі 3 538,56 грн. Також суд визнає, що винними діями обвинуваченого ОСОБА_8 завдана моральна шкода. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди судом враховуються вимоги розумності і справедливості, а саме в наслідок винних дій обвинуваченого відбулося руйнування гаражу та крадіжка належного майна викликало у потерпілого як раптові емоційні хвилювання так і настання негативних наслідків що призвели до часткової зміни способу життя, тому суд вважає відшкодування моральної шкоди потерпілому обвинуваченим в розмірі 5 000,00 грн. є обґрунтованим і справедливим.
Щодо заявлених позовних вимог потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в частині стягнення витрат на правничу допомогу, то суд зауважує на таке.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач.
Відповідно до ч.1ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, якими являються квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Повноваження представника потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 підтверджені договорами про надання юридичних послуг від 24.09.2020 року, ордером серії СМ № 47 від 05.10.2020 року, договорами про надання юридичних послуг від 23.09.2020 року, ордером серії СМ № 46 від 05.10.2020 року та актами виконаних робіт від 05.10.2020 року.
Із матеріалів справи вбачається, що представник потерпілих - адвокат ОСОБА_7 була присутня в судових засіданнях 06.10.2020 року та 04.11.2020 року.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що цивільні позови потерпілих в частині стягнення витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, також підлягають задоволенню.
Речові докази визначити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України процесуальні витрати по справі, а саме: витрати за проведення судової експертизи матеріалів речовин і виробів Сумського НДЕКЦ МВС України на суму 2288,30 грн., що підтверджуються розрахунками її вартості, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України,-
У Х В А Л И В :
Визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 та ч. 1 ст. 309 КК України і призначити покарання
- за ч. 2 ст. 185 КК України - два роки позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 185 КК України - три роки позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 309 КК України - у виді шести місяців арешту.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу засудженому залишити тримання під вартою і строк відбуття покарання рахувати з 10 вересня 2020 року.
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 3 538 (три тисячі п`ятсот тридцять вісім) грн. 56 коп. матеріальної шкоди, 5 000 (п`ять тисяч) грн. моральної шкоди заподіяної внаслідок злочину та 2000 (дві тисячі) грн. витрат на правову допомогу. В іншій частині позову відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 12 700 (дванадцять тисяч сімсот) грн. 02 коп. матеріальної шкоди, 5 000 (п`ять тисяч) грн. моральної шкоди заподіяної внаслідок злочину та 2000 (дві тисячі) грн. витрат на правову допомогу. В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави код класифікації доходів 24060300 "Інші надходження" 2 288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) грн. 30 коп. витрат на проведення експертизи (а.с.76).
Речові докази по справі - пакет №1 в якому знаходиться маса метадону (безводної основи) становить: в таблетці масою 0,4767 г. - 0,0222 г.; в таблетці масою 0,4855 г.-0,0223 г, що зберігається в камері зберігання речових доказів Конотопського ВП ГУНП в Сумській області, - знищити (а.с. 77).
Вирок може бути оскаржений в Сумський апеляційний суд через Конотопський міськрайсуд на протязі 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального правопорушення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, іншим учасникам судового провадження, та які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1