Справа № 525/957/20
Провадження № 1-в/525/51/2020
У Х В А Л А

07.08.2020 селище Велика Багачка

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

начальника Великобагачанського РС

філії Державної установи «Центр пробації»
в Полтавській області ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області матеріал відносно засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, розлученого, не працюючого, не судимого,

про вирішення питання про скасування звільнення від покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання,

в с т а н о в и в:

Вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05.09.2019 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, ОСОБА_5 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік. У відповідності до ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 повідомляти органи пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

30 липня 2020 року до суду надійшло подання начальника Великобагачанського РС філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській областіОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання, яке мотивоване тим, що він 21.10.2019 був викликаний для постановки на облік до Великобагачанського районного сектору з питань пробації. Цього ж дня з ним була проведена бесіда, під час якої йому були роз`ясненні порядок та умови відбування покарання, правові наслідки за невиконання покладених на нього судом обов`язків, порушення громадського порядку, учинення нового злочину. За результатами проведеної бесіди засуджений ОСОБА_5 дав підписку про ознайомлення з вимогами законодавства щодо нього та обов`язками, покладеними на нього судом, які він зобов`язується виконувати. Згідно зі ст. 164 КВК України йому була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, а саме: 1-й та 3-й вівторок кожного місяця. Працівниками Великобагачанського РС філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області з засудженим ОСОБА_5 проводилась індивідуально-профілактична робота щодо дотримання громадського порядку, недопущення правопорушень, наслідки за ухилення від виконання обов`язків, покладених на нього вироком суду, про що він давав письмові пояснення.
31.03.2020 до Великобагачанського РС філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області з Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області надійшла інформація за наявними обліками ІП «Адмінпрактика» ІП НПУ по Полтавській області, що в І кварталі 2020 року засуджений ОСОБА_5 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності: - за ч.1 ст.178, ч.1 ст.175-1 КУпАП 21.02.2020; - за ч.1 ст.175-1, ч.2 ст.175-1, ч.1 ст.178, ч.2 ст.178, ст.176 КУпАП 17.03.2020.

07.04.2020 засуджений ОСОБА_5 з`явився до підрозділу та пояснив, що дійсно притягувався до адміністративної відповідальності 21.02.2020 та 17.03.2020, за що до нього застосоване застереження у виді письмового попередження за допущене правопорушення. Засудженого було повторно попереджено про недопущення з його сторони адміністративних правопорушень та нових злочинів.

Незважаючи на це, 18.06.2020 до Великобагачанського РС з Великобагачанського ВП ГУНП в Полтавській області надійшла інформація за наявними обліками ІП «Адмінпрактика» ІП НПУ по Полтавській області, що в ІІ кварталі 2020 року засуджений ОСОБА_5 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності: - за ст.176 КУпАП 26.05.2020; - за ст.177 КУпАП 15.05.2020.

21.07.2020 засуджений ОСОБА_5 з`явився до підрозділу та пояснив, що дійсно притягувався до адміністративної відповідальності 15.05.2020 та 26.05.2020, за що до нього застосоване друге застереження у виді письмового попередження за допущене правопорушення.

Таким чином, засуджений ОСОБА_5 ухиляється від контролю за його поведінкою та способом життя. Це може призвести до вчинення засудженим ОСОБА_5 нових злочинів, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

В судовому засіданні 07.08.2020 начальник Великобагачанського РС філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській областіОСОБА_4 підтримала доводи подання відносно засудженого ОСОБА_5 і просила його задовольнити.

Прокурор Великобагачанського відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 вважав, щзо подання задоволенню не підлягає, оскільки засуджений ОСОБА_5 за переод іспитового строку нових злочинів не вчинив, своєчасно з`являється на реєстрацію до органу пробації, а адміністративні правопорушення мають ознаку повторності, а не систематичності.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що дійсно притягався до адміністративної відповідальності 21.01.2020 за ч.1 ст. 178 КУпАП та за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, в інших випадках до відповідальності не притягався, просив не направляти його в місця позбавлення волі.

Суд, заслухавши пояснення та доводи начальника Великобагачанського РС філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській областіОСОБА_4 , прокурора, засудженого, вивчивши матеріали справи та дослідивши особову справу №27/19 на засудженого ОСОБА_5 , приходить до висновку, що подання про скасування звільнення від покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Згідно ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другоюстатті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Згідно до вимог ч. 1ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно ч.2 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно ч.5 ст.166 КВК України поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.
Як роз`яснено в п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 N 7, згідно з ч. 2 ст.78 КК суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Пунктами 2, 3 розділу 3 Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом Мінюста від 29.01.2019 №272/5, який набрав чинності 29.01.2019,передбачено, що невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених). Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, є вчинення звільненим з випробуванням протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень. У разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.
Поняття верховенства права та зміст розкрито у Рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004. Так, як вказав Конституційний Суд України, верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема, у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним із проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу і рівність особи. Справедливість одна із основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення (абзаци другий, третій, четвертий підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини).

Судом встановлено, що вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05.09.2019 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, ОСОБА_5 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік. У відповідності до ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 повідомляти органи пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_5 на облік Великобагачанського РС філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській областіз питань пробації взято 21.10.2019; цього ж числа засуджений ОСОБА_5 з`явився до районного сектору з питань пробації та був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробування, що підтверджується відповідною розпискою.

З матеріалів подання та особової справи вбачається, що дійсно, в період відбування покарання з випробуванням засуджений ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності, за що до нього застосовувалось застереження у виді письмового попередження за допущене правопорушення. Також вбачається, що іспитовий строк у засудженого згідно вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05.09.2019 закінчується 05.09.2020, на реєстрацію засуджений з`являвся своєчасно у встановлені дні явки, нових злочинів засуджений ОСОБА_5 за період іспитового строку не вчинив.

Суд зазначає, що наведений у клопотанні органу пробації факт притягнення засудженого ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, з урахуванням наданих ним пояснень, не можуть свідчити про його небажання стати на шлях виправлення та вважатися достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання. Правопорушень, які б свідчили про його небажання стати на шлях виправлення, засуджений ОСОБА_5 в період дії іспитового строку не допускав, його дії містять ознаку повторності, а не систематичності.
Приймаючи до уваги вище зазначене, враховуючи те, що в клопотанні не міститься достатніх доказів того, що засуджений ОСОБА_5 умисно не виконує покладені на нього обов`язки та дійсно не бажає стати на шлях виправлення, зважаючи на відсутність доказів, які б свідчили про необхідність скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення останнього для відбування покарання, враховуючи стислі строки розгляду питань, пов`язаних з виконанням вироку, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного подання відносно засудженого ОСОБА_5 за обставин, які визначені в поданні.
На підставі викладеного та керуючись п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 N 7, ст.78 КК України, ст.ст.8,534,537,539 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні подання начальника Великобагачанського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 про скасування звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, розлученого, не працюючого, не судимого, від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05.09.2019 за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1