УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №505/2817/20

Провадження №1-кс/505/583/2020

26.10.2020 року Слідчий суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , у відсутності слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню за №0000953 від 21.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Котовського міськрайсуду, Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню за №0000953 від 21.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Як вбачається із клопотання - згідно матеріалів досудового розслідування встановлено, що 21.10.2020 до чергової частини Подільського ВП ГУНП в Одеській області надійшла письмова заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки: АДРЕСА_1 , про те, що 21.10.2020 приблизно о 03:10, раніше знайомий їй чоловік на ім`я ОСОБА_6 , перебуваючи на території домоволодіння, розташованого за вищевказаною адресою, відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, заволодів, належним їй, золотим ланцюжком з золотим хрестиком.
21.10.2020, відомості по даному факту, слідчим СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000953, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Під час огляду місця події 21.10.2020, а саме приміщення житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , належного потерпілій ОСОБА_5 , на бетонній підлозі в одній з кімнат, виявлено сліди рідини бурого кольору неправильної форми, які за зовнішніми ознаками схожі на кров.
З показань потерпілої ОСОБА_5 встановлено, що чоловік на ім`я ОСОБА_6 , який 21.10.2020, із застосуванням насильства у вигляді нанесення множинних хаотичних ударів по голові, заволодів її майном, був одягнутий у вишневу куртку та взутий в білі кросівки.
Крім цього, 21.10.2020 під час обстеження ділянки місцевості, яка розташована поблизу місця події, під купою сухого гілля, яка розташована на відкритій ділянці місцевості, біля паркану житлового домоволодіння АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено пару чоловічих кросівок фірми «ЕССО» білого кольору, зі слідами рідини бурого кольору, на лівому кросівку, які поміщено до картонної коробки та опечатано.
В судовому засідання прокурор ОСОБА_3 просив задовольнити вищевказане клопотання.
Слідчий суддя заслухавши думку прокурора, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з ЄРДР, щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши подані матеріали, дійшов такого висновку.
Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Відповідно до ст. 91 КПК України сама подія кримінального правопорушення підлягає доказуванню, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів, з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Разом с тим, для досягнення дієвості кримінального провадження, положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення такого провадження.
Одним з таких заходів є саме арешт майна, що застосовується не тільки для тимчасового позбавлення підозрюваного та обвинуваченого можливості відчужувати певне майно, а й може являти собою заборону для іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь яким чином таким майном та використовувати його.
Так, згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме та рухоме майно яке перебуває у власності інших фізичних або юридичних осіб, з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. А заборона на використання та заборона на розпорядження майном, як передбачає ч. 4 ст. 170 КПК України, можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном, як передбачено ч.11 ст.170 КПК України можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).
Таким чином, вбачається що вилучені особисті речі, мають значення для кримінального провадження, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. З цих підстав вказані речі, а саме пара чоловічих кросівок марки «ЕССО» білого кольору, відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Беручи до уваги те, що вищезазначені речі, які можуть вказувати на вчинення кримінального правопорушення, є речовими доказами, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню за №0000953 від 21.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186КК України - задовольнити.
Накласти арешт на пару чоловічих кросівок марки «ЕССО» білого кольору, які вилучені 21.10.2020 року, в ході проведення огляду та належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_3 .
Заборонити власнику майна, третім особам користуватися, відчужувати та розпоряджатися ним будь яким чином з метою збереження слідів кримінального правопорушення.
Визначити місцем зберігання вилученого майна камера речових доказів Подільського ВП ГУНП в Одеській області, за адресою: Одеська область м. Подільськ, вул. Соборна 74.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1