УХ В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд і у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянув апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.08.2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Миколаївської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7

захисник: ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених осіб прокуратури Миколаївської області невідкладно внести до ЄРДР відомості про вчинення слідчим ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_8 , начальником другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, уповноваженим прокурором прокуратури Миколаївської області процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 0000084 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, викладені у заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Миколаївській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.
Захисник вважає помилковим висновок слідчого судді щодо невідповідності вимогам ст.214 КПК України доводів заявника про вчинення кримінального правопорушення, якщо заява ґрунтується на припущеннях і є його особистою оцінкою.
Твердить, що слідчий суддя залишив поза увагою, що відповідно до ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.05.2020 року, який розглядав скаргу на постанову про закриття кримінального провадження № 0000084, слідчий ТУ ДБР у м. Миколаєві в судове засідання не з`явився. Стверджує, що останній був повідомлений про дату та час розгляду скарги на його постанову. При цьому вказує, що слідчий мав можливість в день проголошення ухвали отримати її та виконати у визначений строк.
Наголошує, що слідчий суддя безпідставно уповноважив слідчого та прокурора визначити на власний розсуд строк виконання ухвали суду, що на думку захисника є недопустимим.

Обставини, встановлені слідчим суддею.
14 липня 2020 року до Центрального районного суду м. Миколаєва звернувся ОСОБА_6 зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Миколаївській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя зазначив, що є правильним висновок щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР за повідомленням про вчинення злочину, оскільки в даній заяві не наведено формальних ознак злочину, який заявник вважає вчиненим. При цьому, заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення, на його думку, злочину слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Миколаєві ОСОБА_8 , начальником Другого слідчого відділу Слідчого управління ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, уповноваженим прокурором прокуратури Миколаївської області процесуальним керівником у кримінальному провадженні №0000084.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали, надані судом, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,
Рішенням Конституційного Суду України № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020 р. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд призначив до розгляду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, стосовно невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення злочину, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.
За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з матеріалів провадження, до прокуратури Миколаївської області надійшла заява ОСОБА_6 від 02.07.2020р. про внесення в ЄРДР відомостей про вчинення слідчим ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_8 , начальником другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, уповноваженим прокурором прокуратури Миколаївської області процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 0000084 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.

Відповідно до листа прокуратури Миколаївської області від 08.07.2020 року зазначена заява ОСОБА_6 направлена за належністю до територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві.

У вказаній заяві зазначено, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 травня 2020 року задоволено скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого СУ ТУ Державного бюро розслідувань у м. Миколаєві ОСОБА_8 від 14.04.2020р. про закриття кримінального провадження № 0000084 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.163, ч.2 ст.366 КК України, а саму постанову скасовано.

Заявник посилається на абз.4 п.8 глави1 розділу1 Положення про порядок ведення ЄРДР та вказує, що відповідно до зазначених пунктів Положення слідчий зобов`язаний упродовж 24 годин з моменту прийняття ухвали суду викладені в ній відомості у відповідності до абз.20 п.1 глави 2 та абз.11 п.1 глави 3 розділу 1 Положення приступити до свої обов`язків, передбачених ст.40 КПК України (а.п.4).

Слід зазначити, що ОСОБА_6 посилається на вищевказані правові норми, які набрали чинності з 01.07.2020р.(наказ Генерального прокурора від 30.06.2020р. № 298). Вказана заявником норма, а саме абз.11 п.1 глави 3 розділу 1 вказаного Положення, не зобов`язує внести відомості до Реєстру у вказаний ним строк, а навпаки передбачає, що упродовж 24 годин з моменту надходження із суду матеріалів до прокурора вносяться до реєстру відомості про повернення судом кримінального провадження, обвинувального акта, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру у порядку ч.3 ст.314, ч.4 ст.288, ч.2 ст.407 КПК України.

Лише абз.12 п.1 глави 3 розділу 1 вказаного Положення на який не посилається скаржник застережує, що упродовж 24 годин з моменту прийняття процесуального рішення слідчого судді вносяться в Реєстр інші відомості, передбачені в електронних картках.
У вищенаведеній заяві ОСОБА_6 , а також у апеляційній скарзі захисника на вказаний зміст зазначеної норми відсутні пояснення.

Отже, в заяві до прокуратури ОСОБА_6 посилається на норми, які тлумачить на власний розсуд. Є суперечливими, протирічними, аллогічними і його твердження про негайне, тобто на протязі 24 годин внесення в Реєстр рішення слідчого судді щодо скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Із листа в.о. Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєва від 14.07.2020р. адресованого ОСОБА_6 зазначено про те, що 01.07.2020р. на виконання ухвали слідчого судді від 26.05.2020р. слідчим вказаного Управління відновлено досудове розслідування у раніше закритому кримінальному провадженні № 0000084 від 07.11.2018р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.163, ч.2 ст.366 КК України та досудове розслідування у ньому на даний час триває.

Отже, заявник звернувся із заявою про вчинене правопорушення (02.07.2020р.) вже після відновлення досудового розслідування.

Окрім того, зазначеним листом ОСОБА_6 повідомлено, про те, що його заява не містить об`єктивних обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, досудове розслідування щодо яких здійснюється слідчими органів державного бюро розслідувань, ґрунтується лише на припущеннях про протиправність дій службових осіб правоохоронного органу, а тому на даний час, не може вважатися такою, що підлягає внесенню в ЄРДР.

Таким чином, прокурор обґрунтовано правомірно направив заяву ОСОБА_6 від 02.07.2020р. на адресу ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві.

Посадові особи Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, отримавши заяву ОСОБА_6 , дотримались вимог чинного законодавства України перевірили її та встановили факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, зазначеного заявником.

Отже, вимога заявника про зобов`язання прокурора Миколаївської області щодо виконання певних процесуальних дій, пов`язаних з внесенням в ЄРДР є безпідставною.

З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 , з чим погоджується і апеляційний суд, а тому апеляційна скарга захисника і його доводи є необґрунтованими, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.08.2020 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_9 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: