справа № 208/6669/18
№ провадження 1-кп/208/153/20
ВИРОК
Іменем України

24 грудня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області, кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001489 від 11.09.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новопавлівка Межівського району Дніпропетровської області, громадянина України, не маючого реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого професійно-технічну освіту, раніше засудженого:

- 25 вересня 2017 року за Вироком Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст.75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік, вирок набрав законної сили;

- 23 вересня 2019 року за Вироком Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст.185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 190 , ч.2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі, строком на 4 роки 6 місяців;

- 27 травня 2020 року за Вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі, строком на 4 роки 6 місяців. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 вересня 2020 року Вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2020 року щодо ОСОБА_5 змінено. Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного цим Вироком, більш суворим покаранням, призначеним Вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23.09.2019 року, вважати засудженим ОСОБА_5 до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки і 6 місяців. В решті вирок залишено без змін.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, суд ,

встановив :

Повторно, 11.09.2018 приблизно о 14.50 год. ОСОБА_5 знаходячись біля будинку № 8 по вулиці Каштанів у місті Кам`янське Дніпропетровської області, побачив раніше незнайому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прямувала поперед нього вздовж зазначеного будинку, на шиї якої знаходився ланцюжок, виготовлений із золота 585 проби вагою 9,14 грамів. В цей момент у ОСОБА_5 раптово виник прямий злочинний умисел, спрямований на протиправне, відкрите, із корисливого мотиву, викрадення у ОСОБА_7 зазначеного ланцюжка.

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на відкрите, із корисливого мотиву, викрадення у ОСОБА_7 зазначеного ланцюжка, ОСОБА_8 перебуваючи 11.09.2018 року приблизно о 14.50 год., біля будинку №8 по вулиці Каштанів в місті Кам`янське Дніпропетровської області, діючи умисно, відкрито, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями вчинює відкрите протиправне вилучення чужого майна поза волею власника, підбіг ззаду до ОСОБА_7 та шляхом ривку ззаду зірвав з шиї останньої належний їй ланцюжок, виготовлений із золота 585 проби, вагою 9,14 грамів, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4935-18 від 25.09.2018, складає 8248,85 гривень.

Заволодів викраденим, реалізував у повному обсязі свій прямий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, із корисливого мотиву, з викраденим з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4935-18 від 25.09.2018, майнову шкоду на суму 8248,85 гривень.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочині визнав повністю, не оспорюючи кваліфікацію своїх дій, та фактичних даних викладених у обвинувальному акті, та суду пояснив, що потерпілу він до скоєння злочину не знав. В той день він посварився з родичами, у нього не було грошей. Раніше він отримав травму голови, через що не міг влаштуватися на роботу. Побачив на шиї жінки золотий ланцюжок, потребуючи грошей, вирішив його зірвати з неї, що б в подальшому за нього отримати гроші. Тому, підійшов до жінки із за спини, шляхом ривка зірвав з її шиї ланцюжок, та з місця побіг. Потім взяв таксі і поїхав на Лівий берег міста, де хотів закласти ланцюжок у ломбарді, таксист не знав що у нього не було грошей. Працівники поліції вже були в ломбарді, коли він туди зайшов. Викрадений ланцюжок в нього було вилучено. У скоєному він щиро кається, просить суд врахувати що злочин вчинив, внаслідок тяжкого матеріального становища, та тяжких сімейних обставин. Крім того, на його нервовість впливає стан його здоров`я. А тому у скоєному щиро розкаюється. Просить суворо не карати. При призначенні покарання застосувати ч. 5 ст. 72 КК України.

Потерпіла особа ОСОБА_7 , до суду подала заяву про проведення судового розгляду за її відсутністю. Позовних вимог до обвинуваченого не заявляла.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Свідок ОСОБА_9 суду вказала, що ОСОБА_10 її син. У 2016 році він впав з дев`ятого поверху, на сніг, залишився живим, отримав травму голови. В лікарні ім. Мечнікова у м. Дніпро, йому була проведена операція, наслідки чого він відчуває і по теперішній час. Після цієї події син змінився, йому не можна ні палити ні вживати спиртне. Стає агресивним без причини, критику відносно себе сприймає неадекватно.

Висновком судово-психіатричної комісійної первинної стаціонарної експертизи № 74 від 09.04.2020 року (а.с. 177). Відповідно до висновків якої ОСОБА_5 на хронічне психічне захворювання недоумство тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше й виявляє в теперішній час емоційний нестійкий розлад особистості. Психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання наркотичних речовин (опіатів).

Іспитований у період інкримінованого діяння міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

У теперішній час він також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_5 у вчинені умисного, протиправного злочину направленого проти власності, з корисних мотивів, а саме у відкритому викрадені чужого майна ( грабежі), вчиненому повторно, встановлена та доведена повністю, а дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна ( грабежі), вчинене повторно.

З врахуванням зазначеного, за скоєне кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 підлягає покаранню.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить з вимог ст. 65 КК України, обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин.

Згідно до вимог ст. 67 КК України, обставиною яка обтяжує покарання за скоєне кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_5 , є рецидив злочину.

Згідно до вимог ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання за скоєне кримінальне правопорушення ОСОБА_5 , є визнання обвинуваченим своєї вини у повному обсязі, його щире каяття, сприяння встановленню істини у справі, як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних та фінансових обставин.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, тяжкість скоєного кримінального правопорушення, згідно до вимог ч. 5 ст.12 КК України, який віднесений до тяжкого злочину, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий, має не зняту та не погашену в передбаченому законом порядку судимість, і знов вчинив злочин майнової спрямованості, його характеризуючи данні, що за місцем мешкання характеризується посередньо, його відношення до скоєного, щире каяття у скоєному, визнання вини, його стан здоров`я, а тому суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів з його сторони, є покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи вище викладене, при призначенні покарання обвинуваченому слід враховувати положення ч. 4 ст.70 КК України, відповідно до якої за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

На думку суду таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Позиція сторони захисту щодо призначення ОСОБА_5 покарання, з зарахуванням строку його попереднього ув`язнення в порядку ч. 5 ст. 72 КК України, з 11 вересня 2018 року, тобто з дати його затримання, до набрання вироком законної сили із розрахунку, передбаченого ч.5 ст.72 КК України в редакції закону до 18.05.2017 року одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, суд вважає таку позицію необґрунтованою, та такою що не підлягає застосуванню.

У зв`язку з прийняттям Закону України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення від 18 травня 2017 року № 2046-VIII положення Закону України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання можна застосовувати тільки в окремих випадках.

Так, згідно Постанови Верховного Суду України від 29 серпня 2018 року у справі №663/537/17, якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).

Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Так, судом враховується, що ОСОБА_5 обвинувачується в межах даного кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0001489 за ч. 2 ст. 186 КК України, за злочин вчинений 11 вересня 2018 року, та затриманий в межах даного провадження згідно до протоколу затримання (а.с. 39), також саме 11 вересня 2018 року.

Щодо Вироку Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 вересня 2017 року за ч.1 ст.309 КК України, яким ОСОБА_5 призначено покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст.75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік, Вироку Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 вересня 2019 року за ч. 1 ст.185 ч.2 ст. 185 ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 ч. 3 ст. 185 ч. 2 ст. 309 ч. 2 ст. 190 ч.2 ст. 186 ч. 1 ст. 70 ч. 1 ст. 71 КК України, яким ОСОБА_5 засуджений за злочини скоєні в період після 21 червня 2017 року, та якому призначено покарання у виді позбавлення волі, строком на 4 роки 6 місяців; Вироку Петриківського районного суду Дніпропетровської області 27 травня 2020 року за ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України, зміненого Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 вересня 2020 року, яким ОСОБА_5 засуджено за злочин вчинений після 21 червня 2017 року та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки і 6 місяців, то в межах даних кримінальних проваджень, вироки яких підлягають зарахуванню при призначенні покарання за даним вироком, обвинувачених ОСОБА_5 не був затриманий та не перебував будь-який час на попередньому ув`язнені, строк якого підлягав би зарахуванню у строк відбуття останнім покарання згідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).

А тому враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у злочині скоєному 11.09.2018 року, затриманий 11.09.2018 року, а тому при призначенні йому покарання, підлягає застосуванню, при вирішенні питання про зарахування часу попереднього ув`язнення у строк покарання, ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Питання щодо судових витрат, вирішуються судом в порядку, передбаченому ст.124 КПК України.

Так, в межах даного кримінального провадження проведені експертні дослідження, а саме: судово-товарознавча експертиза від 25.09.2018 року за № 4935-18 від 25.09.2018 року (а.с. 107-109), проведена Дніпропетровським науково-дослідим інститутом судових експертиз Міністерства Юстиції України (, юридична адреса м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 17, оф. 361), вартість якої складає 286 (двісті вісімдесят шість) гривень 00 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст.368,370,371,373,374,376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 Кримінального Кодексу України.

Призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст.186 Кримінального Кодексу України, покарання у виді позбавлення волі, строком на чотири роки і два місяці.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України за правилами призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного даним Вироком у виді позбавлення волі строком на чотири роки і два місяці, більш суворим покаранням, призначеним Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 вересня 2020 року, якою змінено Вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2020 року, у виді позбавлення волі строком на чотири роки і шість місяців, остаточно призначив ОСОБА_5 , за сукупністю кримінальних правопорушень до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки і шість місяців.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 , як обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, - залишити без змін.

Строк покарання призначеного ОСОБА_5 , рахувати з часу його затримання, а саме з 11 вересня 2018 року.

Зарахувати ОСОБА_5 у строк відбуття покарання, призначеного цим вироком, строк попереднього ув`язнення з 11 вересня 2018 року із розрахунку, передбаченого ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Скасувати арешт накладений ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 вересня 2018 року на ланцюжок, виготовлений із золота 585 проби, вагою 9,14 гр., вилучений у ОСОБА_5 .

Речовий доказ: ланцюжок, виготовлений із золота 585 проби, вагою 9,14 гр., повернутий власнику ОСОБА_7 (а.с. 22) вважати повернутим потерпілій ОСОБА_7 .

Диск формату « CD-R» об`ємом 700 МВ, на якому знаходяться відео матеріали з зовнішніх камер відео спостереження за 11.09.2018 вилучений 18.09.2018 у ОСОБА_11 (а.с. 72) зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави витрати, витрати за проведення експертного дослідження, а саме: судово-товарознавча експертиза від 25.09.2018 року за № 4935-18 від 25.09.2018 року (а.с. 107-109), проведеного Дніпропетровським науково-дослідим інститутом судових експертиз Міністерства Юстиції України (, юридична адреса м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 17, оф. 361), у розмірі 286 (двісті вісімдесят шість) гривень 00 копійок.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1