Справа № 453/1/21
№ провадження 1-кс/453/10/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2021 року слідчий суддя Сколівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сколе в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000454 від 30.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Сколівського відділу Стрийської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , згідно з яким, з метою збереження речових доказів, просить накласти арешт на тягач марки "DAF" р/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та напівпричіп марки "SCHMITZ", р/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Клопотання мотивоване тим, що 29.12.2020 року приблизно о 21:30 год. в с. Тухолька Сколівського району на автодорозі Київ-Чоп, ОСОБА_7 , керуючи автопоїздом марки "DAF", р/н НОМЕР_1 , у складі з напівпричепом марки "SCHMITZ", р/н НОМЕР_2 , їдучи в напрямку м. Київ, підчас проїзду автодороги з правим заокругленням, не вибрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожню обстановку, що призвело до виїзду напівпричепа марки "SCHMITZ", р/н НОМЕР_2 , на смугу зустрічного руху та зіткнення із автомобілем марки "HYUNDAI SANTAFE", р/н НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_8 , який рухався в напрямку м. Чоп, після чого напівпричіп, знаходячись на смузі зустрічного руху, зіткнувся із автомобілем марки "PEUGEOT 307", р/н НОМЕР_4 (Республіки Чехія), під керуванням ОСОБА_9 , який також рухався в напрямку м. Чоп. Після даного зіткнення напівпричіп відкинуло на свою смугу руху і водій ОСОБА_7 , не зупиняючись, поїхав у напрямку м. Київ, де в подальшому був зупинений працівниками поліції. В результаті ДТП, водій ОСОБА_9 доставлений до Сколівської ЦРЛ. 30.12.2020 року вищевикладені відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000454, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Під час проведення огляду транспортного засобу 30.12.2020 року оглянуто автопоїзд марки "DAF", р/н НОМЕР_1 , у складі з напівпричепом марки "SCHMITZ", р/н НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_7 , та поміщено на арешт майданчик Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області. 30.12.2020 року даний автопоїзд визнано речовим доказом, оскільки на ньому є наявні сліди злочину та сам по собі автомобіль речовим доказом і в подальшому буде залучений для проведення слідчих дій та судових експертиз, відтак необхідно забезпечити зберігання даного речового доказів шляхом накладання на нього арешту. Без надання експертам автопоїзда марки "DAF", р/н НОМЕР_1 , у складі з напівпричепом марки "SCHMITZ", р/н НОМЕР_2 , останні будуть позбавлені можливості встановити його технічний стан, а також механізм зіткнення, що в свою чергу не дасть можливості встановити причину ДТП. Враховуючи вищевикладене, з метою недопущення відчуження власником чи іншими уповноваженими ним особами автопоїзда марки "DAF", р/н НОМЕР_1 , у складі з напівпричепом марки "SCHMITZ", р/н НОМЕР_2 , який визнаний речовим доказом, оскільки він був знаряддям вчинення злочину і на ньому збереглись сліди злочину, знищення слідів злочину (в т.ч. шляхом проведення ремонтно-відновлюваних робіт), які залишилися на вищевказаному транспортному засобі, що в подальшому не дасть можливість провести ряд експертиз з метою встановлення всіх обставин події, враховуючи положення ст. 170 КПК України, просив накласти на це майно арешт з підстав вказаних у пункті 1 частині 2 зазначеної статті Кодексу.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, до початку розгляду клопотання про арешт майна, слідчий подав до канцелярії суду клопотання про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, у зв`язку із неможливістю з`явитися в судове засідання через зайнятість.

В свою чергу, враховуючи положення ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглядати дане клопотання у відсутності слідчого, прокурора та власника майна, тож розглянувши клопотання, дослідивши матеріали кримінальне провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим СВ Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області 30.12.2020 року винесено постанову про визнання автопоїзда марки "DAF", р/н НОМЕР_1 , у складі з напівпричепом марки "SCHMITZ", р/н НОМЕР_2 , речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000454.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям визначеними ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме є речовим доказом.

Клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів, передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16.10.2008 року).

При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий судя
п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого слідчого відділення Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна задоволити.

Накласти арешт на тягач марки "DAF" р/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та напівпричіп марки "SCHMITZ", р/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого слідчого відділення Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, які були присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1