Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/2735/20
Провадження № 1-кп/490/633/2020
У Х В А Л А

03 листопада 2020 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0004095 про обвинувачення

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Миколаєві, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 15 - частиною 1 статті 115 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1. Прокурор під час підготовчого судового засідання вважав за необхідне відкласти підготовче судове засідання з огляду на те, що на виконання попередньої ухвали суду переклад наявного у справі обвинувального акту не був здійсненим.

Водночас прокурор просив продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, спираючись про те, що ризики, що зумовили обрання цього запобіжного заходу та продовження строку його дії, наразі не усунуті на не зменшились.

2. Обвинувачений під час підготовчого судового засідання зазначив, що не має можливості висловити свою думку із приводу наданого суду обвинувального акту, оскільки цей акт викладений українською мовою, яку він не розуміє.

Обвинувачений також заперечував проти задоволення клопотання про продовження строку його тримання під вартою та просив змінити обраний відносно нього запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Захисник під час підготовчого судового засідання позицію свого підзахисного підтримав.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

3. В провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 15 - частиною 1 статті 115 Кримінального Кодексу України.

В межах цього кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину за таких обставин

19 листопада 2019 року близько 19-00 години, більш точного часу під час проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прийшли до кафе, яке розташоване за адресою: місто Миколаїв, вул. Велика Морська, 7, де присіли за столик та почали вживати алкогольні напої. В цей час до зазначеного кафе прийшов ОСОБА_4 , який зайшов до приміщення вказаного розважального закладу, підійшов до ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , з якими ОСОБА_4 розпочав конфлікт, завдавши удару рукою в область потилиці ОСОБА_8 та за останнього вступився ОСОБА_7 , який почав робити зауваження ОСОБА_4 . Після чого у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків.
Далі ОСОБА_4 , розуміючи, що довести свій злочинний умисел на умисне вбивство без знаряддя скоєння злочину не представиться можливим, так як зрозумів, що за ОСОБА_7 може вступитись ОСОБА_8 , ОСОБА_4 вирішив відшукати знаряддя скоєння умисного вбивства ОСОБА_7 , для чого покинув приміщення кафе та віднайшов у невстановленому в ході проведення досудового розслідування місці кухонний ніж, який порахував зручним знаряддям скоєння злочину - умисного вбивства ОСОБА_7 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , віднайшовши кухонний ніж, 19.11.2019 близько 19-40 год., більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, прийшов до кафе, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де за столиками у приміщенні вказаного закладу сиділи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на умисне вбивство ОСОБА_7 , ОСОБА_4 відкликав останнього з приміщення кафе на вулицю.
Далі, ОСОБА_7 , вийшовши із кафе на вулицю, почав рухатись у бік ОСОБА_4 .. Останній, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їхню суспільну небезпеку, свідомо допускаючи можливі наслідки, утримуючи в правій руці заздалегідь заготовлений їм кухонний ніж з рукояткою світло-зеленого кольору, який порахував зручним знаряддям вчинення злочину, що володіє достатніми властивостями для досягнення свого умислу - умисного вбивства ОСОБА_7 , ОСОБА_4 зблизився із останнім та завдав ОСОБА_7 один удар ножем в область життєво важливого органу - лівої сторони шиї, пошкодивши тим самим внутрішню яремну вену.
Після цього ОСОБА_4 , вважаючи, що нанесений ним удар в область шиї ОСОБА_7 , призведе до тяжких наслідків у вигляді смерті останнього, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме - умисного вбивства ОСОБА_7 , місце злочину швидко покинув та повернувся лише згодом, коли усвідомив наслідки скоєного.
Після спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_7 автомобілем швидкої медичної допомоги був доставлений до Миколаївської міської лікарні № 3.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_7 має місце тілесне пошкодження у вигляді колото-різаної рани шиї зліва з пошкодженням внутрішньої яремної вени, по ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

4. Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 09 вересня 2020 року встановлено, що всупереч вимог діючого законодавства цей обвинувальний акт не є перекладеним на рідну мову обвинуваченого, тобто - на російську мову.

З огляду на таке суд дійшов висновку про неможливість подальшого розгляду кримінального провадження за відсутності відповідного перекладу, з огляду на що ухвалив здійснити відповідний переклад та надав доручення компетентним органам забезпечити здійснення відповідного перекладу.

5. На теперішній час у встановленому законом порядку здійснюється забезпечення виконання залученим до участі у цій справі перекладачем його обов`язків, зокрема - щодо здійснення письмового перекладу, але ТУ ДСА України в Миколаївській області не надало перекладачу текст обвинувального акту для здійснення його перекладу.

6. Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 18 січня 2020 року відносно ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Подальшими ухвалами слідчих суддів Центрального районного суду міста Миколаєва під час досудового розслідування строк тримання обвинуваченого під вартою продовжувався неодноразово, востаннє - до 19 травня 2020 року.

Далі строк тримання обвинуваченого під вартою продовжувався ухвалами суду, востаннє - ухвалою від 09 вересня 2020 року - до 07 листопада 2020 року.

7. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України короновірусу COVID-19", Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та розпорядженням Миколаївського міського голови № 65р від 16 березня 2020 року та території України, зокрема - на території міста Миколаєва - запроваджені карантинні заходи, спрямовані на запобігання та зупинення спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2; застосовані заходи передбачають певні обмеження, які у сукупності суттєво ускладнюють як можливість оперативної організації та проведення судових засідань, так й можливості виконання особами, які беруть участь у судовому розгляді, їх процесуальних обов`язків та реалізацію ними їх процесуальних прав

Положення закону, якими керувався суд під час постановлення ухвали.

8. Відповідно до частини 2 статті 21 Кримінального Процесуального Кодексу України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

9. Відповідно до частини 1 статті 177 Кримінального Процесуального Кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під ставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені дії.

При цьому відповідно до частини 3 статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя має переконатись, що жоден більш м`який, ніж запропонований слідчим, запобіжний захід не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

10. Відповідно до статті 199 Кримінального Процесуального Кодексу України строк тримання під вартою може бути продовженим у разі наявності вказаних вище обставин та додаткового доведення того, що завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали не є можливим, а раніше заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

11. Відповідно до визначеного Європейським судом з прав людини поняттям під час вирішення питання щодо запобіжного заходу під обґрунтованою підозрою слід розуміти добросовісне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, які:

-можна перевірити у судовому розгляді;

-спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Добросовісним можна вважати припущення, яке висунуте компетентним органом у встановленому законом порядку та ґрунтується на підході до справи, що характеризується правдивістю, сумлінністю та ретельністю.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

І. Стосовно подальшого розгляду справи.

12. Наведені вище фактичні обставини справи доводять, що в цьому випадку ухвала суду від 09 вересня 2020 року хоча й виконується, але належним чином остаточно не виконана, що перешкоджає подальшому судовому розгляду.

З огляду на таке у підготовчому судовому засіданні слід оголосити перерву та зажадати повного виконання ухвали суду.

ІІ. Стосовно доцільності подальшого перебування обвинуваченого під вартою.

13. Суд відзначає, що матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що висуваючи обвинувачення ОСОБА_4 , органи досудового розслідування або публічне обвинувачення діяли нечесно.

До того ж, з коментарів захисту під час розгляду питання про доцільність подальшого перебування обвинуваченого під вартою вбачається, що факту конфлікту між обвинуваченим - з одного боку, та ОСОБА_8 й ОСОБА_7 - з іншого - захист зрештою не оспорює.

За такого припущення про вчинення обвинуваченим злочину, який є описаним в обвинувальному акті, є таким, що можна перевірити у судовому розгляді та спонукає вдатись до практичних дій щоб перевірити, чи є таке припущення обґрунтованим.

За такого для мети вирішення питання про доцільність подальшого перебування обвинуваченого під вартою "підозра", що наразі йому висунута, може вважатись обґрунтованою.

14. Характер же висунутої ОСОБА_4 підозри свідчить, що він може переховуватись від суду (адже у разі визнання його винуватим йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років). а також - вчинити новий злочин, адже він обвинувачується у вчиненні злочину на ґрунті конфлікту, який виник раптово та виникнення якого не може бути раціонально пояснене.

15. Та запобігти цим ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, не видається за можливе, адже виникнення конфліктів, подібних до того, що став приводом для вчинення злочину ОСОБА_4 , не може бути виключене внаслідок застосування менш суворого запобіжного заходу.

16. Посилання захисту ж наведених висновків суду не спростовують.

В зв`язку з таким суд доходе висновку про те, що підстави для зміни обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу є відсутніми, а його належну процесуальну поведінку можливо забезпечити лише шляхом подальшого застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Отже, клопотання прокурора в цій частині підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання захисту слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 369-372; 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.У підготовчому судовому засіданні оголосити перерву до 24 листопада 2020 року до 12-30 години.

2.Повторно надіслати перекладачеві та до Територіального Управління Державної Судової адміністрації України в Миколаївській області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004095 для здійснення його перекладу на російську мову.

3.Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 - до 01 січня 2021 року включно.
4.У задоволенні клопотання захисту відмовити.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 днів.

СУДДЯ = ОСОБА_9 =