Справа № 296/7140/19
Вирок
Іменем України

03 лютого 2021 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:
головуючої судді: ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілої: ОСОБА_5 ,
представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0002900 за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в с. Малий Чернятин, Старокостянтинівського району Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, проживає: АДРЕСА_1 , не судимого,
за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
09.07.2019 року близько 11 год. 06 хв. керуючи технічно-справним автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. І. Мазепи при здійсненні повороту праворуч на вул. Шевченка в сторону вул. Східна, що у м. Житомирі, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, в порушення вимог п.п. 12.3 та 16.2 Правил дорожнього руху, а саме: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; на регульованих і нерегульованих перехрестях, водій повертаючи праворуч або ліворуч, не дав дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку, в наслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який рухався з права на ліво відносно руху автомобіля.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лобкової кістки справа (кістки тазу), саден правої гомілки, правого стегна, підшкірного крововиливу в ділянці лобка.
Дані тілесні ушкодження в своїй сукупності відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалого розладу здоров`я.
Так, необережні дії ОСОБА_7 , які виразились в порушенні вимог пунктів 12.3 та 16.2 Правил дорожнього руху України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, перебувають у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесного ушкодження.
В ході судового розгляду обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та підтвердив, що дійсно керуючи автомобілем у час, місці та за обставин зазначених у обвинуваченні порушив правила дорожнього руху, що призвело до наїзду на пішохода, який отримав тілесні ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_5 в суді підтвердила, що 09.07.2019 року разом з малолітнім сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переходила дорогу та на сина відбувся наїзд автомобіля. Син отримав тілесні ушкодження, у зв`язку з цим проходив стаціонарне лікування.
У зв`язку з не оспорюванням фактичних обставин, за згодою учасників судового провадження, ухвалою суду визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції.
Враховуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, виходячи з того, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає винність обвинуваченого у вчиненні злочину доведеною та кваліфікує його дії:
за ч.1 ст.286 КК України необережні дії, які виразились в порушені правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання, суд відповідно ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання згідно ст.66 КК України, є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання відповідно ст. 67 КК України, не встановлено.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким.
Оцінюючи дані про особу винного, суд враховує його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, минуле, склад сім`ї.
ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_10 , 2018 року народження. На обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання. ОСОБА_7 добровільно відшкодував матеріальну шкоду потерпілій в розмірі 7100,00.
Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин вчиненого злочину, його наслідків, даних про особу винного та висновку органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_7 без обмеження або позбавлення волі на певний строк, суд призначає покарання в межах санкції статті за якою він визнається винним, а саме: у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100,00 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відповідно ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд вирішує питання чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.
Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Потерпіла ОСОБА_5 спричинену їй моральну шкоду оцінює в розмірі 30000,00 грн., яку просить стягнути з обвинуваченого на її користь.
В судовому засіданні потерпіла та її представник адвокат ОСОБА_6 вказаний позов підтримали, обвинувачений визнав частково.
При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди в грошовій сумі, суд виходить з характеру дій обвинуваченого, які є необережними, їх наслідків, а саме: отримання малолітнім ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесного ушкодження, перебування на стаціонарному лікуванні. При цьому суд враховує, що на утриманні ОСОБА_7 перебуває малолітня донька ОСОБА_10 , 2018 року народження.
Виходячи з наведеного, на користь потерпілої ОСОБА_5 підлягає стягненню 20000,00 гривень заподіяної моральної шкоди, які підлягають стягненню ОСОБА_7 . В решті частині позову слід відмовити, оскільки потерпілою не надано доказів в обгрунтування заявленого розміру спричиненої моральної шкоди.
Відповідно до положень ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого в прибуток держави процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 3611, 08 грн.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання, суд не вбачає.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100,00 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 20000,00 гривень заподіяної моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_7 в прибуток держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 3611 грн. 08 коп.
Речовий доказ: автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter», який передано на відповідальне зберігання представнику ТОВ «СКОРК», залишити ТОВ «СКОРК» за належністю.
На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженому до позбавлення волі, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1