Дата документу 21.07.2020 Справа № 554/6632/20
Єдиний унікальний номер 554/6632/20
У Х В А Л А
Іменем України

21 липня 2020 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави клопотання слідчого третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001065 від 20.07.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 415 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

21.07.2020 року слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначав, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Полтава провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001065 від 20.07.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 415 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється військовою прокуратурою Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України.

Досудовим розслідуванням встановлено, наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 245 від 30 жовтня 2019 року, солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 НГУ № 9 с/к військовослужбовця військової служби за контрактом призначено на посаду водія-номера обслуги 2-го відділення 2-го зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 НГУ.

Відповідно до посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданого 24 січня 2019 року ОСОБА_4 , останній допущений до керування автомобілями, що призначені для перевезення вантажів і дозволена максимальна вага яких перевищує 3500 кілограм (категорія С).

Із урахуванням отриманого досвіду внаслідок володіння посвідченням водія та проходженням військової служби за контрактом солдат ОСОБА_4 достовірно знав законодавство України, яке регламентує порядок проходження військової служби, правила водіння транспортних машин та відповідальність, яка передбачена за їх порушення.

Зокрема, ОСОБА_4 достовірно знав, що відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, він, як військовослужбовець, зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань доручених йому за посадою, показувати приклад дисциплінованості, скромності і витримки, поводитися самому з гідністю і честю, не допускати і стримувати інших від негідних вчинків, стримувати військовослужбовців від протиправних дій, неухильно виконувати вимоги законодавства.

Також, ОСОБА_4 було достовірно відомі вимоги ст. 345 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про те, що машини випускаються з парку згідно з нарядом, затвердженим напередодні командиром військової частини, у технічно справному стані, із закріпленими за ними водіями, які мають документ, що посвідчує особу і посвідчення на право керування машиною та пройшли перед рейсовий медичний огляд і допущені до рейсу, з оформленими дорожніми листами, підписаними заступником командира частини з озброєння і з відміткою техніка про справний стан машини та відміткою чергового парку про дані спідометра та час випуску із парку.

Крім цього, ОСОБА_4 знав вимоги п.п. 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, яким водій зобов`язаний перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; враховувати під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху дорожню обстановку, а також стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Разом з тим, солдат ОСОБА_4 , у порушення вищевказаних вимог законодавства, діючи із злочинною самовпевненістю, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, але розраховуючи на їх відвернення, вчинив злочин за наступних обставин.

Так, вранці 20.07.2020 о 05 год. 00 хв., військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 НГУ, водій-номер обслуги 2-го відділення 2-го зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 НГУ вибув з території військової частини НОМЕР_3 , яка дислокується у АДРЕСА_1 на автомобілі ЗІЛ-131, військовий номер « НОМЕР_4 » у напрямку 239 полігону у смт. Гвардійському Новомосковського району Дніпропетровської області.

В подальшому, того ж дня близько 07 год. 20 хв., солдат ОСОБА_4 під час руху по автодорозі сполученням Харків-Сімферопіль на 232 кілометрі указаної дороги, всупереч вимогам п.п. 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, рухаючись на спускі, не врахував дорожню обстановку та не впорався з керуванням військового автомобіля ЗІЛ-131, не переконався в безпечності виконуваного ним маневру, виїхав на смугу зустрічного руху, та в подальшому допустив зіткнення транспортного засобу ЗІЛ-131 з транспортним засобом Део Ланос з державним номерним знаком НОМЕР_5 .

Внаслідок дорожньо транспортної пригоди водій транспортного засобу Део Ланос з державним номерним знаком НОМЕР_5 ОСОБА_7 та пасажир вказаного автомобілю ОСОБА_8 загинули.

Також, внаслідок дорожньо транспортної пригоди пасажири транспортного засобу Део Ланос з державним номерним знаком НОМЕР_5 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості та госпіталізовані до медичного закладу.

20 липня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 415 КК України порушення правил водіння транспортної машини, що спричинило загибель кількох осіб.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровської області, українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , військовослужбовець військової служби за контрактом, водій-номера обслуги 2-го відділення 2-го зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні «солдат».

Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 415 КК України, підтверджуються: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, протоколом огляду трупів, протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , речовими доказами вилученими в ході огляду місця транспортно-дорожньої пригоди, іншими матеріалами кримінального провадження, які самі по собі так і в сукупності із іншими доказами містять відомості, як доказ факту та обставин вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

В ході досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, відповідальність за який передбачено покарання у вигляді позбавлені волі від п`яти до десяти років, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні: орган досудового розслідування вважає, ОСОБА_4 в подальшому може як у спосіб погроз так і реально може незаконно впливати на свідків за провадженням, а саме на всіх співлужбовців, з якими останній проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 НГУ, інших свідків за провадженням, потерпілих. При цьому, враховуючи, що на разі під час здійснення досудового розслідування не допитані та не встановлені інші особи, тобто свідки яким можуть бути відомі обставини та відомості вчинення ОСОБА_4 зазначеного кримінального правопорушення, а тому ОСОБА_4 може впливати на даних осіб для зміни їх показів з метою уникнення кримінальної відповідальності;

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи, що ОСОБА_4 проходить військову службу за контрактом у військовій частини НОМЕР_1 НГУ, він має тісні зв`язки зі своїми спів службовцями та командуванням військової частини, які можуть сприяти уникненню покарання військовослужбовцем їхньої частини, в зв`язку з чим підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню у інший спосіб.

Крім того застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобіганню вказаним ризикам, та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи сукупність викладених обставин, у разі незастосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 існують ризики, що він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, а тому з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків для запобігання вищевказаним ризикам, до підозрюваного доцільно застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Беручи до увагу, що органом досудового розслідування встановлені докази скоєння підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 415 КК України, санкцією якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжкого злочину, а також те, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти вказаним ризикам.

Європейський Суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Санкція статті, яка інкримінуються підозрюваному ОСОБА_4 , передбачає собою покарання за його вчинення у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Враховуючи, що вчинений ОСОБА_4 тяжкий злочин спричинив загибелі кількох людей, та наніс тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості ще трьом особам, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, у зв`язку з наслідками вчинення кримінального правопорушення, що викликало суспільний резонанс, просив не розглядати можливість внесення застави як альтернативного заходу забезпечення належної поведінки підозрюваного.

Таким чином, застосування будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 не може запобігти вищевказаним ризикам.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували з підстав необгрунтованості підозри та недостатності доказів вини підозрюваного, а також необгрунтованості самого клопотання про обрання запобіжного заходу.
Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків , а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому же кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

21.07.2020 року ОСОБА_4 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.415 КК України.

За вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 415КК України, який є тяжким злочином, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

При цьому, згідно ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного.

У обґрунтування клопотання, як на підставу застосування вказаного запобіжного заходу, слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Проаналізувавши доводи прокурора в обґрунтування обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою відносно ОСОБА_4 слідчий суддя вважає, що ризики, визначені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а саме: через усвідомлення втрати свободи, за скоєння ним злочину підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може незаконно впливати на свідків, кримінального правопорушення, крім того слідчий суддя бере до уваги те, що останній, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Беручи до уваги дані про особу підозрюваного, стан його здоров`я, наявність повідомлення про підозру, інші обставини справи, та з урахуванням тяжкості вчиненого, наявності ризиків, визначених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними прокурором, слідчий суддя дійшов до висновку про неможливість застосувати більш м`який запобіжний захід.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 193-194, 196, 197, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001065 від 20.07.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 415 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , військовослужбовця військової служби за контрактом, водія-номера обслуги 2-го відділення 2-го зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 НГУ, у військовому званні «солдат» запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 2 місяці.

Строк тримання під вартою рахувати з 20 липня 2020 року з 15 год. 30 хв.

Строк дії ухвали до 15 год. 30 хв. 18.09.2020 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя : ОСОБА_1