УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР за № 0001096 від 28.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло вказане клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт на окремо вилучені речі із салону автомобіля марки «Toyota Corolla», р.н. НОМЕР_1 , - два відео реєстратори, які поміщені до поліетиленового пакету №TNZ 2010145; із салону автомобіля марки «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_2 , - подушку безпеки з керма автомобіля, яку поміщено до поліетиленового пакету №INZ 4060811; на змив із внутрішньої ручки водійських дверей автомобіля, який поміщено до паперового конверту №1; змив з коробки передач автомобіля, який поміщено до паперового конверту №2; змив з керма автомобіля, який поміщено до окремого паперового конверту №3, а також визначити їх місце подальшого зберігання кімнату речових доказів СУ ГУНП в Київській області за адресою: місто Київ, вулиця Дегятрівська, 15А.

Клопотання мотивоване тим, що 27.11.2020, близько 23:00 год., водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_2 , рухаючись по вулиці Київській, поблизу приміщення №132 в місті Обухів Київської області, в напрямку центра міста Обухів, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проявив злочинну самовпевненість, не був уважним під час керування транспортним засобом, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Corolla», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який, рухаючись попереду, по вулиці Київській в місті Обухів, в напрямку центра міста Обухів, зупинився, пропускаючи зустрічні автомобілі, перед виконанням повороту ліворуч. В наслідок зіткнення автомобіль «Toyota Corolla», р.н. НОМЕР_1 , відкинуло на зустрічну смугу руху, де з ним здійснив зіткнення автомобіль «Peugeot 407», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався в зустрічному напрямку, в межах своєї смуги руху.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події.

28.11.2020, в період часу з 00:20 по 03:00 год. під час огляду місця події із салону автомобіля марки «Toyota Corolla», р.н. НОМЕР_1 , вилучено два відеореєстратори, які поміщені до поліетиленового пакету №TNZ 2010145; із салону автомобіля марки «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_2 , вилучено: подушку безпеки з керма автомобіля, яку поміщено до поліетиленового пакету №INZ 4060811; на змив із внутрішньої ручки водійських дверей автомобіля, який поміщено до паперового конверту №1; змив з коробки передач автомобіля, який поміщено до паперового конверту №2; змив з керма автомобіля, який поміщено до окремого паперового конверту №3.

Прокурор в клопотанні зазначає, що вказані у клопотанні речі визнано речовим доказами, у зв`язку з чим просить накласти на них арешт.

В судове засідання прокурор не з`явився та про причини неявки суд не повідомив.

Власники тимчасово вилученого майна в судове засідання за викликом не явився та про причину неявки суд не повідомили.

Відповідно до частини першої статті 171 КПК України за відсутності належним чином повідомлених сторін.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшла висновку про таке.

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження, яке було вилучено в рамках кримінального провадження, яке внесене до № 0001096 від 28.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК України застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами, достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст.286 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 від 28.11.2020 про визнання речовим доказом вищезазначені речі визнано речовими доказами.

При цьому, слідчий суддя, з урахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження, зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна виправдовує втручання у права та інтереси власників майна.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється розслідування у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для часткового задоволення даного клопотання та застосування ініційованого прокурором заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна, без задоволення клопотання в частині вирішення порядку зберігання речових доказів, враховуючи, що таке рішення не передбачено статтями 170, 172 КПК України та приймається слідчим самостійно.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме на: речі, вилучені із салону автомобіля марки «Toyota Corolla», р.н. НОМЕР_1 : два відео реєстратори, які поміщені до поліетиленового пакету №TNZ 2010145; речі, вилучені із салону автомобіля марки «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_2 : подушку безпеки з керма автомобіля, яку поміщено до поліетиленового пакету №INZ 4060811; змив із внутрішньої ручки водійських дверей автомобіля, який поміщено до паперового конверту №1; змив з коробки передач автомобіля, який поміщено до паперового конверту №2; змив з керма автомобіля, який поміщено до окремого паперового конверту №3.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя : ОСОБА_1