ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 4 грудня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що у заяві ОСОБА_6 від 4 листопада 2020 року викладена власна суб`єктивна оцінка дій посадових осіб правоохоронних органів під час здійснення ними своїх повноважень як протиправних, пов`язана з довільним тлумаченням норм кримінального процесуального законодавства, і не підтверджена достатніми об`єктивними даними, а доводи заявника ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливої протиправності дій, а тому не відповідають вимогамст.214 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
В апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та направити матеріали в Октябрський районний суд на повторний розгляд іншим складом суду.
Вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки в його заяві від 4.11.2020 йдеться про численні злочини, які вчиняють, в тому числі і працівники ТУ ДБР. Як докази до заяви від 4.11.2020 посилався на конкретні обставини справи, вказував номера кримінальних проваджень. Зазначає, що внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення є процесуальним обов`язком слідчого.

Прокурор відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 будучи належним чином повідомлений про місце, дату та час слухання, в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі.

Скаржник ОСОБА_6 будучи належним чином повідомлений про місце, дату та час слухання, в судове засідання не з`явився, в апеляційній скарзі просив розглядати справу без його участі.

Представник ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві будучи належним чином повідомлений про місце, дату та час слухання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Положеннями ч. 4 ст.405 КПК України передбачено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження, які судом були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак, слідчим суддею вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримано не в повному обсязі.

Так, зі скарги ОСОБА_6 вбачається, що 4 листопада 2020 року він подав заяву до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, про вчинення злочину невідомими службовими особами правоохоронних органів, зокрема, співробітниками ТУ ДБР. За змістом заяви, зокрема, посилається на ті обставини, що в Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, тривалий період часу перебувають на перевірці матеріали кримінальних проваджень, які були відкриті на підставі його заяв. Наприклад, кримінальне провадження №0000010 від 26.12.2012 року, яке було відкрито прокуратурою Харківської області, і до цього матеріали перебували на перевірці в прокуратурі Комінтернівського району м. Харкова за його заявою від 23.04.2008 року, а тепер його перевіряють працівники ТУ ДБР. При цьому зазначає, що більше 12,5 років «триває перевірка» матеріалів по заяві від 23.04.2008 року. Багато разів суди скасовували винесені працівниками прокуратури постанови про закриття кримінального провадження, але, на переконання заявника, нічого не змінюється, та «злочинну практику» продовжують працівники ТУ ДБР. Подібним чином відбувається, на його думку, і в інших кримінальних провадженнях, а саме: №0000302; №0000830; №0000956; №0000265; №0001304, № №0000911, №0000979. Крім того, у своєму зверненні ОСОБА_6 зазначає, що по кримінальному провадженню №0001012 він зустрічався з представником ТУ ДБР ОСОБА_8 , якому розповів суть справи, але йому навіть не вручили пам`ятки як потерпілій стороні. Тільки у кримінальному провадженні №0000979 від 12.04.2019 року йому вручили пам`ятку в Комінтернівському відділі поліції м. Харкова, як потерпілому, та не більше, ніяких процесуальних документів він не отримував від ТУ ДБР, хоча всі вищевказані кримінальні провадження перебувають на перевірці в ТУ ДБР. На думку заявника, продовжується злочинна практика «кришування» правопорушників, приховування злочинів, але тепер цим займаються вже працівники ТУ ДБР. На підставі цього, заявник просив внести дану заяву до ЄРДР та у разі виявлення ознак правопорушення вжити заходів з притягнення винних до відповідальності, та поновити його порушені права.

Листом слідчого Другого СВ СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, А. Шевченка за вих. № В-11693/15-02-2-20 від 19.11.2020 заявника повідомлено про відсутність достатніх об`єктивних даних, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 слідчий суддя виходив з того, що висновки щодо бездіяльності органу досудового розслідування не можуть ґрунтуватися на припущеннях та встановлюватись лише за відомостями скаржника, які не підтверджені матеріалами скарги.

Проте, з такими висновками слідчого судді колегія суддів не може погодитися, оскільки вони суперечать вимогам кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вказана норма закону є імперативною, оскільки не передбачає права слідчого, прокурора, дізнавача не вносити відомості до ЄРДР.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України, відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, а слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування передбачений главою 26 КПК України.

Пунктом 1 частини 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

ОСОБА_6 у своїй скарзі оскаржує бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за його заявою від 4.11.2020.

Виходячи з приписів ст. 214 КПК України повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Проте, постановляючи рішення про відмову в задоволенні скарги, слідчий суддя факту бездіяльності службової особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення оцінки не надав, фактично зосередившись на оцінці відомостей, наведених в повідомленні про злочин, і тим самим вийшов за межі повноважень, наданих йому законом.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення скарги ОСОБА_6 .

Керуючись ст.404, ст.405, ст.407 та ст.422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 4 грудня 2020 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 ,- задовольнити та зобов`язати уповноважену особу СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві внести до ЄРДР відповідні данні про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_6 від 4.11.2020.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

По справі мається окрема думка головуючого-судді ОСОБА_2

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4