Справа № 495/2992/20
Номер провадження 1-кп/495/493/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000726 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2012 та 2017 років народження, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурори Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпіла ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 червня 2016 року справа №495/3543/16-ц, вирішено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , на користь потерпілої ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 11.05.2016 року і до повноліття ОСОБА_8 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Сукупний розмір аліментів, що підлягає стягненню не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Однак, обвинувачений ОСОБА_3 , систематично, на протязі тривалого часу умисно злісно ухиляється від виплати встановлених рішенням суду коштів на утримання доньки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 (аліментів), при цьому платежі на утримання дитини не здійснював з 06.09.2017 року, ніякої участі у житті та виховуванні доньки не приймає, на обліку в Білгород-Дністровському міськрайонному центрі зайнятості не перебуває.

Таким чином, загальна сума заборгованості станом на 15.05.2019 року, про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 аліментів на утримання дитини ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно розрахунку заборгованості, виданої державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Одеської області, складає 63161 гривень 66 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_6 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, допитом потерпілої та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що перебував у шлюбі з потерпілою та у них є спільна дитина донька ОСОБА_9 2013 року народження. Йому відомо, що 30 червня 2016 року судом було прийнято рішення про стягненні з нього на користь потерпілої ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 11.05.2016 року і до повноліття ОСОБА_8 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти він не сплачував у зв`язку з відсутністю роботи та того, що у нього на утриманні маються ще дві малолітні дитини. Пояснив, що наразі він частково погасив заборгованість по аліментах в сумі 4000грн. Пояснив, що і далі буде оплачувати заборгованість по аліментах та самі аліменти. Просив його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що обвинувачений це її колишній чоловік. Рішенням суду від 30 червня 2016 року було вирішено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 11.05.2016 року і до повноліття ОСОБА_8 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Після цього він жодних виплат за рішенням суду не здійснював, лише за останній місяць сплатив 4000грн. Погодилась з призначенням обвинуваченому покарання запропонованого прокурором у вигляді обмеження волі з іспитовим строком.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ч.1 ст. 164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить каяття та сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, позитивну характеристику по місцю проживання, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальний проступок, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що він розкаявся у скоєному, враховуючи те, що він має на утриманні двох малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем мешкання, те, що він має постійне місце проживання на території м. Білгород-Дністровський Одеської області, вчинене кримінальне правопорушення відноситься до категорії невеликої тяжкості, а також враховуючи думку потерпілої, яка просила покарати обвинуваченого, не обмежуючи його волі, суд вважає доцільним призначити покарання обвинуваченому у вигляді громадських робіт.

Суд приходить до переконання, що саме таке покарання для обвинуваченого ОСОБА_3 відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов, речові докази та судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 80 годин.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов, речові докази та судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1