н/п 1-кп/766/1200/20
У Х В А Л А
про продовження строку дії запобіжного заходу

09.09.2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурорів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

обвинувачених: ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7

захисників: ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10

під час розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0003479 від 28.06.2017 р., за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:
У провадженні судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 з 03.07.2020 р. перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Так, відносно ОСОБА_6 ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.07.2020 р. продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» строком до 14.09.2020 р.

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу, а тому на обговорення учасників судового засідання судом поставлено питання доцільності продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою, оскільки даний строк спливає 19.07.2020 р., проте до цієї дати розгляд справи з об`єктивних причин завершити не можливо.

Так, Прокурор під час судового розгляду вважав за доцільне продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , зазначивши, що ризики, які існували на момент обрання саме такого запобіжного заходу не зменшились.
Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_9 вважали, що прокурором не обґрунтовано ризики, які передбачають можливість обрання саме такого запобіжного заходу. Крім того, обвинувачений більше трьох років перебуває в умовах ізоляції, просили суд змінити запобіжний захід на інший, а саме: застава.
Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи характер інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_6 кримінального правопорушення, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначені ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовження тримання останнього під вартою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за санкцією якого можливе призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років. Крім того інкримінований обвинуваченому злочину, пов`язаний із заволодінням чужим майном, поєднаний із заподіянням тілесних ушкоджень потерпілому.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішення питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також при вирішенні питання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого у разі підтвердження обставин встановлених органом досудового розслідування; відсутність відомостей про міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, з огляду на відсутність зареєстрованого місця проживання на території м. Херсона, а також сім`ї; наявність постійного місця роботи, зокрема до подій, протиправність яких інкримінова обвинуваченому, останній офіційно працевлаштованим не був, що створює загрозу пошуку незаконних джерел доходів; судом також враховуються вік та стан здоров`я, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення; крім того судовий розгляд не завершено по об`єктивних причинах. Крім того, судом враховується та обставина, що ОСОБА_6 є особою раніше неодноразово судимою, відбувши покарання за останнім вироком, вчинив новий злочин, до затримання був схильний до вживання спиртного, підтримував зв`язки з раніше судимими особами.

Отже, посилання ОСОБА_6 на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України є припущенням та недоведені безпідставні. Озвучена позиція захисника, яка б могла слугувати підставою для зміни запобіжного заходу, належними доказами обґрунтована не була, а тому свого підтвердження під час судового розгляду не знайшла.
Суд приходить до висновку, що запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу ОСОБА_6 , тяжкості злочину, який йому інкримінується та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Обставини, на які посилаються як обвинувачений, так і захисник не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які б могли бути запорукою належної процесуальної поведінки та надали б можливість застосувати до обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечити виконання ним процесуальних рішень, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу щодо кожного строком на 60 діб (до 08 листопада 2020 р.)

Керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 176-178, 183, 194, 199, 331, 369, 372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» відносно ОСОБА_6 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Червона Поляна, Чаплинського району, Херсонської області), обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, на 60 днів до «08» листопада 2020 р. включно, що є не більше, ніж шістдесят днів з дати прийняття попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: ОСОБА_1