Справа № 755/8934/20
У Х В А Л А
про призначення судового розгляду

"21" вересня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002584 від 11 квітня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 263 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
25 червня 2020 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов вищевказаний обвинувальний акт.
Прокурор у судовому засіданні просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження, внесення подання про визначення підсудності немає. Також заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, оскільки він обвинувачується у вчиненні злочинів, важчий з яких відноситься до тяжких злочинів, тому існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконний вплив на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу на даний момент відсутні.

Захисник не заперечував проти призначення обвинувального акта до судового розгляду. Щодо клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заперечував, оскільки в іншому кримінальному провадженні, яке виділене з даного провадження, до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, а тому повторне застосовування запобіжних заходів у виді домашнього арешту свідчать про зловживання стороною обвинувачення своїми правами. Також звернув увагу на те, що клопотання надано стороні захисту з порушенням строку, передбаченого ч. 2 ст. 184 КПК України, однак часу на ознайомлення захист не потребує. Крім того, зазначив, що його підзахисний офіційно працює в охоронній службі, а тому застосування до нього нічного домашнього арешту позбавляє можливості належним чином виконувати його службові обов`язки, у зв`язку із чим просив відмовити у задоволенні клопотання.

Обвинувачений підтримав захисника у повному обсязі.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, дійшов такого висновку.
Дане кримінальне провадження підсудне Дніпровському районному суду м. Києва.
Підстав для закриття чи зупинення кримінальних проваджень в підготовчому судовому засіданні не встановлено.
Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.
За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002584 від 11 квітня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 263 КК України.
Судовий розгляд, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід здійснювати у відкритому судовому засіданні. Обмежень, передбачених положеннями ч. 2 ст. 27 КПК України, не встановлено.
В судове засідання викликати учасників судового провадження.
Згідно ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Щодо вимог клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 263 КК України.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 серпня 2020 року, серед іншого, зокрема встановлено обґрунтованість підозри обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені злочинів, передбачені ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 263 КК України. На даний момент зазначені в ухвалі обставини стороною захисту не спростовуються.

Крім того, щодо обґрунтованості ризиків неналежного виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків, то слід зазначити таке.

Суд вважає обґрунтованим стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, важчий із яких відноситься до тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачає позбавлення волі на строк до 7 років. Тому даний ризикє цілком реальним.
Суд вважає, що стороною обвинувачення обґрунтовано і ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зважаючи на те, що згідно чинного законодавства, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. А тому, враховуючи характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 та обставини його вчинення ризик впливу останнього на свідків, як вмовлянням, підкупом, так і іншими незаконними способами є досить реальним.
Щодо ризиків, передбаченого п. 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то суд вважає їхне обґрунтованим, оскільки, стороною обвинувачення дані ризики лише формально зазначені, жодним чином не обґрунтовані фактичними даними, а також не надано жодних вагомих підтверджень того, що ОСОБА_3 притягався до кримінальної відповідальності та відбував за це покарання.
При вирішенні питання про продовження дії обраного ОСОБА_3 запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, суд враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі доведеності його вини в інкримінованому злочині, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, той факт, що він одружений, має на утриманні малолітню дитину 2007 року народження, зареєстрований та має постійне місце проживання у місті Києві, майновий стан обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, проте у Дарницькому районному суді м. Києва перебуває обвинувальний акт щодо нього, по обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

На цей час потерпілий та свідки у даному кримінальному провадженні не допитані, докази передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення та захисту, у цей період, не досліджені, тому з урахуванням наведених даних суд уважає, що обставини передбачені ст. 177, п. 1, 2 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України є дійсними.
Таким чином, прокурором доведено обґрунтованість підозри під час судового розгляду щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 263 КК України, а також викладено обставини, які підтверджують, що ризики не зменшились. Також, в судовому засіданні встановлено, що до обвинуваченого ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 серпня 2020 року застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 23 год 00 хв по 06 год 00 хв, дія кого закінчується 02 жовтня 2020 року, однак, в зазначений строк неможливо закінчити судовий розгляд з огляду на наявність об`єктивних передумов.
Із зазначених підстав суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити та продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у межах 2 місяців.

При цьому, суд бере до уваги той факт, що відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, суд, зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду чи іншого органу державної влади, а також виконувати один або і кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Зміст зазначеної норми свідчить про те, що законодавець визначив, що зобов`язання прибувати за кожною вимогою уповноваженого органу є складовою запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою, та зберігається за обвинуваченим весь час протягом дії запобіжного заходу.

Більше того, суд звертає увагу учасників процесу на той факт, що положеннями ч. 5 ст. 194 КПК України, взагалі не передбачено обов`язку - прибувати закожною вимогою до службової особи, а наявний обов`язок з`являтися із встановленою періодичністю, а тому не вбачає підстав для задоволення клопотання у цій частині.

Щодо обов`язків повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або роботи і не відлучатись з міста Києва без дозволу суду, то суд вважає їх пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для обвинуваченого, у зв`язку з чим не суперечить п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України.

Щодо тверджень захисника, то суд вважає їх необґрунтованими, оскільки на доведення власних тверджень стороною захисту не долучено жодних доказів.

Також суд враховує ту обставину, щ о обвинувачений офіційно працює інспектором служби безпеки в ПрАТ «Миронівський хлібопродукт» та має необхідність у нічний час викликатись за місцем роботи, однак застосування до ОСОБА_3 менш важкого запобіжного заходу, ніж домашній арешт буде недостатнім для запобігання ризикам доведеними прокурором.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Керуючись ст.177, 183, 194, 199, 291, 314-318, 369-372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
призначити обвинувальний акт по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002584 від 11 квітня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 263 КК України до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. І. Сергієнка, 3, каб. 30 на 07 жовтня 2020 року о 14 год 00 хв.
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити частково.
Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 23 год 00 хв до 06 год 00 хв наступного дня до 20 листопада 2020 року, за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до суду в межах строку дії цього заходу забезпечення кримінального провадження.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , строком до 20 листопада 2020 року включно, такі обов`язки:
повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місце роботи;
не відлучатись за межі м. Києва без дозволу суду.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цих осіб, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
В іншій частині у задоволенні клопотання прокурора - відмовити.
Копію ухвали про продовження запобіжного заходу вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.
Згідно ч. 3 ст. 181 КПК України направити копію ухвали для виконання до Дарницького УП ГУНП у м. Києві.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1