справа №2010/1-81/11
провадження №1/619/6/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2020 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складі:головуючого суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився с. Хотімля, Вовчанського району, Харківської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1)07 липня 2015 року Харківським районним судом Харківської області за ст.ст. 190 ч. 1, 185 ч. 2, 70 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки; 2)21 березня 2018 року Харківським районним судом Харківської області за ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 70, 71 КК України до 6 років позбавлення волі, звільненого за відбуттям покарання 20.01.2020,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 357 ч. 3, 358 ч. 1, 185 ч. 1, 358 ч. 3 КК України.

ВСТАНОВИВ:
Приблизно в січні 2009 року (точну дату в ході судового розгляду встановити не виявилося можливим), ОСОБА_5 слідував в якості пасажира в автомобілі ВАЗ-2103 д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , під керуванням останнього, по території Вовчанського району Харківської області.

Прибувши в с. Старий Салтів Вовчанського району Харківської області, ОСОБА_6 зупинив свій автомобіль і покинув його, залишивши в ньому ОСОБА_5 , який виявив в салоні автомобіля між передніми сидіннями водійське посвідчення, яке належить ОСОБА_6 , після чого, маючи умисел на незаконне заволодіння важливим особистим документом, скориставшись відсутністю ОСОБА_6 , а також впевнившись, що його подальші злочинні дії ніким помічені не будуть, таємно викрав посвідчення водія НОМЕР_2 , видане 18.12.2003 Вовчанським МРЕВ УДАІ ГУМВС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого покинув автомобіль і зник з місця злочину.

Крім того, приблизно в січні 2009 року (точну дату в ході судового розгляду встановити не виявилося можливим), ОСОБА_5 перебуваючи в с. Безлюдівка Харківського району, Харківської області, в буд. № 54 по вул. Нагірна, маючи умисел на підробку посвідчення, яке видається і засвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, надає права, з метою його подальшого особистого використання, шляхом видалення фотографії ОСОБА_6 з подальшим вклеюванням своєї фотографії, а також часткової зміни первинного змісту тексту шляхом дописки і обведення поверх установчих даних ОСОБА_7 своїх даних, в посвідченні водія НОМЕР_2 , виданому 18.12.2003 Вовчанським МРЕВ УДАІ ГУМВС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінив первісний зміст документу, після чого зберігав його з метою подальшого особистого використання як документу, що посвідчує його особу.

Також, 24.02.2009 приблизно в 14.00 годин ОСОБА_5 , знаходячись в кв. АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , в якій він проводив ремонтні роботи, побачив на кухні вищевказаної квартири, на холодильнику мобільний телефон «NOKIA N70-I», який належить ОСОБА_9 , після чого, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, переконавшись в тому, що його подальші злочинні дії ніким помічені не будуть, шляхом вільного доступу таємно викрав вищевказаний мобільний телефон NOKIA N70-I, вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи № 90 від 03.03.2009, складає 1995 грн. 39 коп., після чого з місця злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв ОСОБА_9 матеріальні збитки на суму1995 грн. 39 коп.

Крім того, 26.02.2009 ОСОБА_5 , будучи затриманим за скоєння адміністративного правопорушення і доставленим в Дергачівський РВ ГУМВС України в Харківській області, за адресою Харківська область, м. Дергачі, вул. 1-го Травня 10, маючи намір на використання завідомо підробленого документа, в ході перевірки працівниками міліції у нього документів, що засвідчують особу, умисно надав працівникам міліції як документ, який засвідчує свою особистість, підроблене посвідчення водія НОМЕР_2 на своє ім`я, яке, згідно висновку криміналістичної експертизи № 20 від 04.03.2009, має зміни первісного змісту, виконане способом дописування, обведення, а також часткової заміни фотокартки, яке у нього було в подальшому вилучено.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю і пояснив про обставини скоєних ним злочинів так, як це викладено вище. При цьому просив суд обмежитися в дослідженні доказів у справі тільки лише його допитом.

Суд знаходить пояснення підсудного об`єктивними, послідовними і такими, які можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

Правомірність і достовірність зібраних у справі доказів підсудним у ході судового розгляду не заперечувалась, тому докази у відповідності зі ст. 299 КПК України (в редакції 1960 року) не досліджувалися.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 за епізодом січня 2009 року, які виразились у незаконному заволодінні будь-яким способом важливим особистим документом, слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 357 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 за епізодом січня 2009 року, які виразилися у підробці офіційного документу - посвідчення, який видається і засвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає право або звільняє від обов`язків, з метою використання його самим підроблювачем, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 358 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 за епізодом від 24.02.2009, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), суд кваліфікує за ст. 185 ч. 1 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 за епізодом від 26.02.2009, які виразились у використанні завідомо підробленого документу, суд кваліфікує за ч. 3 ст. 358 КК України.
Судом досліджувалися дані про особу підсудного і було встановлено, що він раніше судимий, характеризується за місцем проживання посередньо, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
При призначенні покарання підсудному ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, обставини справи, дані про особу підсудного, та вважає, що його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, однак судом було встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений 21 березня 2018 року Харківським районним судом Харківської області за ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до шести років позбавлення волі. За вищевказаним вироком строк відбування покарання рахувався з 20 червня 2016 року. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції 26.11.2015 року) ОСОБА_5 було зараховано в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Таким чином, ОСОБА_5 відбув покарання за вироком від 21.03.2018. При призначенні покарання за даним вироком суд вважає необхідним застосувати вимоги ч. 4 ст. 70 КК України до ОСОБА_5 , зарахувавши йому відбуте покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 21.03.2018, звільнивши останнього з-під варти у залі суду.
Цивільні позови потерпілими не заявлено.
Судові витрати по справі за проведення криміналістичної експертизи покласти на підсудного.
Долю речових доказів вирішити відповідно до статті 81 ЦПК України (в редакції 1960 року) .
Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України (в редакції 1960 року), суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 357 ч. 3, 358 ч. 1, 185 ч. 1, 358 ч. 3 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 357 КК України у виді одного місяця арешту,

за ч. 1 ст. 358 КК України у виді трьох місяців арешту,
за ч. 1 ст. 185 КК України у виді шести місяців арешту,
за ч. 3 ст. 358 КК України у виді п`яти місяців арешту.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді шести місяців арешту.
У відповідності до ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за даним вироком більш суворим, призначеним за вироком Харківського районного суду Харківської області від 21 березня 2018 року, остаточно призначити покарання у виді шести років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 03 червня 2020 року, зарахувавши йому повністю у строк відбування покарання за даним вироком відбуте ним покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 21 березня 2018 року.
ОСОБА_5 звільнити з-під варти у залі суду негайно, у зв`язку з відбуттям призначеного йому покарання повністю.
Запобіжний захід ОСОБА_5 змінити до набрання вироком законної сили з тримання під вартою на підписку про невиїзд.
Речовий доказ у справі мобільний телефон «NOKIA N70-I», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_9 - залишити останньому, посвідчення водія НОМЕР_2 , яке знаходиться в матеріалах справи - зберігати в матеріалах справи.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення криміналістичної експертизи в розмірі 338 грн. 58 коп.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1