Справа № 354/1129/20
Провадження № 11-кп/4808/93/21
Категорія ч. 2 ст. 303 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Повзло
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 , що діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 на ухвалу Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 20 січня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 20 січня 2021 року, якою обвинуваченій продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Перевіривши апеляційну скаргу, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першої цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Захисник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, прийняту під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення відповідного судового рішення, передбаченого ч. 1 ст. 392 КПК України.

Проте, оскарження в апеляційному порядку ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, постановленої під час судового провадження по суті в суді першої інстанції, зазначеними положеннями не передбачено.

Також, не передбачено оскарження такої ухвали ч. 4 ст. 331 КПК України.

Право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Право на доступ до суду, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути реалізовано тільки у відповідності до вимог національного законодавства, в зв`язку з чим суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання про право на оскарження судових рішень, діє в межах тих повноважень, які встановлені діючим кримінальним процесуальним законом і не приймає до уваги доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки вони можуть бути перевірені судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Така законодавча позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема цей Суд у своєму рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що у спосіб, у який ст. 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного вважаю, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 подана на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, а тому, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України, у відкритті провадження за його апеляційною скаргою необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 392, 399, 419 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною захисника ОСОБА_3 , що діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 на ухвалу Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 20 січня 2021 року.
Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та додатками до неї невідкладно надіслати особі, яка її подала.

На ухвалу апеляційного суду може бути подано касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня її проголошення до Верховного Суду.

Суддя ОСОБА_2