У Х В А Л А
Іменем України
15 жовтня 2020 року
Шевченківський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.11.2017 року в межах кримінального провадження № 0001125 від 26.04.2016 р., на даний час діючого у кримінальному провадженні № 0000210,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Заявник обґрунтовує клопотання тим, що 01 листопада 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001125 від 26 квітня 2016 року за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 364-1, ч. 2 ст. 367 ухвалив: Клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України майора юстиції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні, прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001125 від 26 квітня 2016 року за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. З ст. 209, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 364-1, ч. 2 ст. 367 КК України, про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, в тому числі: земельну ділянку, площа (га): 1,352, за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Білогородка, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24, кадастровий номер: :05:001:0166, власник станом на 26.09.2017 відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 98547132 від 26.09.2017: ОСОБА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

В подальшому вказану земельну ділянку, на законних підставах було придбано ОСОБА_4 , який не має жодного відношення до розслідуваного кримінального провадження, а відтак відсутні підстави для арешту вищевказаної земельної ділянки.

Враховуючи викладене, заявник просить слідчого суддю скасувати арешт, який був накладений на вищевказану земельну ділянку.

Заявник в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, що не перешкоджає розгляду.
Заслухавши думку представника заявника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
З ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.11.2017 року, вбачається що арешт на земельну ділянку, площа (га): 1,352, за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Білогородка, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24, кадастровий номер: :05:001:0166 був накладений в межах кримінального провадження № 0001125, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до постанови прокурора відділу Генеральної прокуратури України про виділення матеріалів досудового розслідування від 21 березня 2018 року з кримінального провадження № 0001125 виділено матеріали відносно посадових осіб ПАТ «Дельта банк» (в тому числі відносно фактичного власника ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_8 ) за ознаками кримінального правопорушення» передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та зареєстровано їх в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000096.
Відповідно до постанови прокурора відділу Генеральної прокуратури України про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 31 травня 2019 року матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000210 та матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000096 об`єднано в одне кримінальне провадження, за яким збережено № 0000210.
Також в вищевказаної ухвали слідчого судді вбачається що арешт був накладений на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_8 .
В той же час, за наслідками проведених прилюдних торгів щодо реалізації вищевказаної земельної ділянки, ОСОБА_4 було придбано земельну ділянку за ціною 2617000,00 грн., про що складено акт № 62186006/1 державного виконавця про реалізацію предмету іпотеки, складеного головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9 18 серпня 2020 року. На підставі цього акта приватний нотаріус ОСОБА_10 , Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області відповідно до статті 61 Закону України «Про виконавче провадження», статті 47 Закону України «Про іпотеку» посвідчив, що ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , належить на праві власності майно, що складається земельної ділянки площею 1,3520 га, кадастровий номер :05:001:0166, цільове призначення якої - для іншої житлової забудови, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Білогородка, що раніше належало ОСОБА_8 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 974936, виданого Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів 7 серпня 2007 року, право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 5599940 від 8 травня 2014 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24.
Отже, як вбачається з наданих суду документів на даний час власником арештованого майна є ОСОБА_4 , який не має жодного відношення до розслідуваного кримінального провадження.
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Також не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
В судовому засіданні встановлено законність набуття права власності на земельну ділянку.
Отже, на даний час в існуванні арешту майна відпала потреба, так як у справі відсутні обставини, з якими закон пов`язує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження. За змістом положень ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, зокрема у випадку, коли вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходом від них, а також майно, в яке було повністю або частково перетворено.
З огляду на п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що ОСОБА_4 має будь-яке відношення до розслідуваного кримінального провадження.
Як зазначив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014 року, правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду особам, про майно яких йдеться у клопотанні, не повідомлено про підозру.
Отже, оскільки ОСОБА_4 не перебуває в статусі підозрюваного арешт майна такої особи є недопустимим.
Згідно з частиною 3 статті 170 КПК України єдиною підставою арешту майна є наявність сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Таким чином, відсутня підстава для арешту майна, тому, враховуючи вищевикладене вважаю, що клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.11.2017 року в межах кримінального провадження № 0001125 від 26.04.2016 р., на даний час діючого у кримінальному провадженні № 0000210, підлягає задоволенню.
Також у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 p.), так в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 p.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.
У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У матеріалах справи відсутні докази наявності судового спору щодо оскарження підстав переходу права власності на замельну ділянку у власність ОСОБА_4 ..
Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.11.2017 року в межах кримінального провадження № 0001125 від 26.04.2016 р., на даний час діючого у кримінальному провадженні № 0000210 задовольнити.

Скасувати арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.11.2017 року, по справі № 761/38776/17, в межах кримінального провадження № 0001125 від 26.04.2016 р., на даний час діючого у кримінальному провадженні № 0000210, на: земельну ділянку, площа (га): 1,352, за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Білогородка, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24, кадастровий номер: :05:001:0166.

Зобов`язати слідчого, до якого на виконання надійде вказана ухвала, повідомити слідчого суддю про її виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1