Справа № 682/2030/17
Провадження № 1-кс/682/331/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2020 року слідчий суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , вивчивши скаргу ОСОБА_2 на постанови слідчого про закриття кримінального провадження,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 303, 304 КПК України, в якій просить скасувати постанови про закриття кримінальних проваджень № 0000831 від 06.12.2016 (постанова від 21.11.2017), № 000529 від 23.08.2018 (постанова від 30 вересня 2018 року). В поданій скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на оскарження вказаних вище постанов.
Дослідивши подану скаргу та додані до неї матеріали суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.
Відповідно до п.18 ст.3, ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому розслідуванні.
Відповідно до ст. 90 КПК України, рішення національного суду або міжнародної судової установи, яке набрало законної сили і ним встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, має преюдиціальне значення для суду, який вирішує питання про допустимість доказів.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 23 липня 2020 року встановлено, що згідно матеріалів кримінального провадження слідчим 06.12.2016, 21.11.2017 та 30.09.2018 були прийняті постанови про закриття кримінального провадження на підставі ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України, які в подальшому були оскаржені, в тому числі і в апеляційному порядку та було винесене кінцеве рішення.
Таким чином ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді зі скаргою на рішення слідчого, які вже були предметом оскарження та рішення щодо яких набрали законної сили.
Повторне оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження з приводу якого вже є рішення суду яке набрало законної сили не передбачено нормами КПК України.
Згідно ч. 3 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 26, 90, 107, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:
Відмовити у відкритті провадженні у справі за скаргою ОСОБА_2 на постанови слідчого про закриття кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1