Справа № 933/835/20
Провадження № 1-кп/933/121/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року смт Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Олександрівка обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000127, внесеному 11 серпня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Донецька, Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
06.10.2019 року, близько 05 год. 00 хв., більш точний час встановити слідством не вдалося, ОСОБА_3 , з метою викрадення чужого майна, прийшов на другу з`єднувальну колію по станції «Легендарна», яка належить СП «Покровська дистанція колії» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця», та яка проходить повз с. Степанівка, Олександрівського району Донецької області.
Переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно від сторонніх осіб, руками витягнув 7 підкладок марки «Д-65», на суму 321,17 грн., та 20 костилів, на суму 38,60 грн.

Викраденим майном він розпорядився на власний розсуд, тим самим заподіяв СП «Покровська дистанція колії» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» матеріальну шкоду на загальну суму 359,77 грн.
Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він своїми діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

13.11.2020 року між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , за письмової згоди, наданої представником потерпілого ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої, ОСОБА_3 , під час досудового розслідування, повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується під час судового розгляду беззастережно визнати винуватість в обсязі підозри у вчиненні кримінального правопорушення. За угодою підозрюваний ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди, щодо правової кваліфікації дій за ч. 1 ст.185 КК України.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.
З угоди вбачається, що під час її укладення, підозрюваному були роз`яснені його права, наслідки укладення угоди, її затвердження та невиконання.
Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, тому просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди про визнання винуватості, зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Захисник - ОСОБА_5 , також, просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Представник потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, проте в телефонному режимі повідомив суд, про неможлівість прибути в судове засідання, у зв`язку з відрядженням до м. Дніпра. Проти проведення підготовчого судового засідання, та затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 13.11.2020 року, не заперечує.
Вислухавши думку учасників підготовчого провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступних висновків.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.
Таким чином, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання, про що підтвердив під час проведення підготовчого судового засідання. Обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено прокурором, обвинуваченим, та його захисником під час підготовчого судового засідання.
Крім того, ОСОБА_3 був ознайомлений з кримінальною відповідальністю, передбаченою ст. 389-1 КК України «Умисне невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості».
Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою ОСОБА_3 можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлені.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого - є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України - не встановлено.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.
Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку, та даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав, для затвердження угоди про визнання винуватості.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Під час досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався, підстави для застосування запобіжного заходу, до набрання вироком законної сили, відсутні.
Керуючись вимогами п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 370, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 листопада 2020 року, укладену між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , і його захисником ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.
Запобіжний захід до ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили- не застосовувати.
Речовий доказ 7 підкладок марки Д-65, та 20 костилів, які знаходяться на зберіганні у майстра Покровської дистанції колії ОСОБА_7 , згідно розписки від 10.11.2020 року, передати власнику СП «Покровська дистанція колії» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця».
Відповідно до ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Донецького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1