Єдиний унікальний номер судової справи 932/8489/20
Номер провадження 1-кп/201/1365/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18 а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі питання доцільності продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 травня 2020 року за № 0001216 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Черкаси, громадянки України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України, -

встановив:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження, внесене 29 травня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001216 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України судом поставлено на обговорення питання доцільності продовження тримання обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою до спливу двомісячного терміну.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 висловив думку про доцільність продовження обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, при цьому, обвинувачена раніше повідомлялася про підозру у вчиненні умисних корисливих злочинів, не має постійного місця роботи і джерела доходу, не має місця реєстрації, не одружена і не має міцних соціальних зв`язків, а тому продовжують існувати передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України заявлені у клопотанні ризики, які, на його переконання, є повністю доведеними.

Таким чином, на переконання прокурора, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів стосовно ОСОБА_5 є недоцільним и не зможе забезпечити виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, а тому просив продовжити строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченої на 60 днів.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні, не оспорюючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , заперечував проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно його підзахисної, посилаючись на те, що заявлені прокурором ризики втратили свою актуальність та просив змінити застосований запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала позицію свого захисника та просила змінити застосований до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши доводи прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, під час досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2020 року до ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів до 27 липня 2020 року, з можливістю внесення застави, який в подальшому був неодноразово продовжений.

Оцінюючи продовження існування наведених прокурором ризиків, суд приходить до висновку, що є достатні підстави вважати, що такі ризики, як можливі спроби обвинуваченої переховуватись від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення існують і не зменшилися на час розгляду клопотання, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі понад десяти років, при цьому, судом враховуються дані про особу обвинуваченої, яка не має постійного місця роботи і джерела доходу, у неї відсутнє місце реєстрації та міцні соціальні зв`язки, раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів і обвинувальні акти стосовно останньої перебувають на розгляді в іншому суді, що підтверджується довідкою про судимості по облікам АІС.

При цьому, при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у § 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia № 71362/01 від 21.07.2003), суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Отже, наведені дані про особу обвинуваченої в сукупності з суворістю можливого покарання вказують на існування ризиків можливих спроб ОСОБА_5 переховуватись від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення, ступінь яких є досить високою.

Відтак, суд погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає наявність продовження існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

Поряд із цим, суд вважає недоведеним під час розгляду цього питання наявність ризику визначеного п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на представника потерпілого та свідків, з підстав його необґрунтованості та відсутності будь-яких достатніх доказів на підтвердження його існування.

Отже, з урахуванням сукупності встановлених обставин, зокрема, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України, вагомості наявних доказів про вчинення обвинуваченою злочину, тяжкості покарання, що загрожує останній, у разі визнання її винуватою, суд приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, що виправдовує продовження найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд не знаходить підстав для скасування або зміни застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому зважаючи на те, що строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою закінчується 29 жовтня 2020 року вважає за доцільне продовжити тримання останньої під вартою строком на 60 днів до 25 грудня 2020 року.

В той же час, продовжуючи обвинуваченій строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення та обставини правопорушення, суд вважає, що розмір застави, визначений у попередньому судовому рішенні у розмірі 42 040,00 гривень, належним чином забезпечить виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 183, 199, 331, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Застосований під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 днів до 25 грудня 2020 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 25 грудня 2020 року.

Встановити, що у разі внесення ОСОБА_5 або іншою фізичною чи юридичною особою № UA 0017442 в ГУДКСУ м. Києва, отримувач територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі 42 040, 00 (сорок дві тисячі сорок) гривень, ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення ОСОБА_5 , зобов`язати останню прибувати за кожною вимогою до суду у провадженні, якого перебуває кримінальне провадження; не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками та експертами у цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі не з`явлення її за викликом до суду без поважних причин або не повідомлення нею про причини своєї неявки, або порушення обов`язків, покладених на неї у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Суддя: ОСОБА_1