Провадження № 1-кс/201/80/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(вступна і резулятивна частини)

15 січня 2021 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

представника третьої особи, щодо майна якої
вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі клопотання заступника начальника сектору дізнання Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000250 від 03.09.2020 року за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника органу дізнання звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000250 від 03.09.2020 року за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В обґрунтування клопотання було зазначено про те, що, згідно показань потерпілої ОСОБА_6 , на підставі підроблених від її імені документів, було незаконно відчужено належний їй на праві власності транспортний засіб марки Infinity FX50, VINJN1TBNS51U0311299, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, який перебував у володінні її колишнього чоловіка ОСОБА_7 .

В ході досудового розслідування 05.11.2020 року з територіального сервісного центру МВС № 1242 були витребувані належним чином завірені копії документів про перереєстрацію вказаного транспортного засобу, з яких вбачається, що останній було перереєстровано на громадянина ОСОБА_8 , на підставі, в тому числі, договору комісії №6220/20/002565 від 05.08.2020 року, підписаної в с. Підгороднє Тернопільського району Тернопільської області від імені комітента ОСОБА_6 , яка у місці укладення цього договору не була присутня і підпис якої, не схожий на справжній підпис останньої, що свідчить про підробку документа, на підставі якого було відчужено транспортний засіб.

29.12.2020 року під час огляду було вилучено автомобіль марки Infinity FX50, VINJN1TBNS51U0311299, реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, ключі від вказаного автомобіля і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Беручи до уваги вищевикладені факти і обставини, заступник керівника органу дізнання просить накласти арешт на вищезазначений автомобіль марки Infinity FX50, VINJN1TBNS51U0311299 із ключами і свідоцтвом до нього, які визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речового доказу, а також запобігання можливості переховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення і відчуження вилученого майна.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про арешт майна підтримав і просив його задовольнити.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про арешт майна, посилаючись на його невмотивованість і необґрунтованість, а також відсутність достатніх підстав, які б вказували на незаконність відчуженням транспортного засобу добросовісному його набувачу ОСОБА_8 .

Вислухавши думку прокурора і представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, дослідивши клопотання і долучені до нього матеріали, слідчий суддя доходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. У цьому випадку за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Встановлені у судовому засіданні обставини дають підстави для висновку про те, що зазначений автомобіль марки Infinity FX50, VINJN1TBNS51U0311299, реєстраційний номер НОМЕР_2 (після перереєстрації), в повній мірі відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час цього кримінального провадження № 0000250 від 03.09.2020 року за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Враховуючи предмет доказування кримінального проступку, про який зазначено у клопотанні, зважаючи на те, що автомобіль, на який слідчий просить накласти арешт, має значення для досудового розслідування і може бути відчужений іншим особам, для забезпечення збереження майна як речового доказу, є необхідним застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна із забороною лише його відчуження, залишивши право користування зазначеним майном його добросовісним набувачем до встановлення всіх обставин у цьому кримінальному провадженні, що на думку слідчого судді, не завадить повно, всебічно та об`єктивно встановити всі обставини кримінального провадження, а також забезпечить справедливий баланс між застосуванням обмежень прав і законних інтересів його учасників та завданням кримінального провадження.

Щодо розумності та співмірності обмеження права власності, то слідчий суддя виходить з того, що втручання у права власності і володіння інших осіб, пов`язано зі здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечення збереження речових доказів, отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту прав власності і володіння окремої особи, адже досягнення мети збереження речових доказів неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна. При цьому, арешт цього майна не буде сприяти покладенню надмірного тягара для його власника або володільця.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням такого права. Хоча власник обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим. Негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено. Отже, накладення арешту на вищезазначене майно відповідає критерію розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, з огляду на те, що таке майно може бути використане як докази під час судового розгляду для встановлення факту або обставин у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя враховує те, що вказане майно містить відомості, які мають значення для кримінального провадження, та відсутні підстави вважати, що накладення на нього арешту буде мати негативні наслідки, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Таким чином, вищевикладені обставини свідчать про наявність необхідних і достатніх підстав для часткового задоволення клопотання сторони обвинувачення та накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000250 від 03.09.2020 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника сектору дізнання Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_10 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000250 від 03.09.2020 року за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки Infinity FX50, VINJN1TBNS51U0311299, реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, із забороною його відчуження, без заборони, обмеження користування даним транспортним засобом.

У задоволенні клопотання в іншій частині - відмовити.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений об 11.00 годині 16 січня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1