Провадження 1-кс/127/7416/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження № 0000263, про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000263 внесеному до ЄРДР 29.12.2016,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження № 0000263, про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000263 внесеному до ЄРДР 29.12.2016.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000263 внесеному до ЄРДР 29.12.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 190 КК України, в ході розслідування якого наявна необхідність у зміні відносно підозрюваного міри запобіжного заходу.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання захисника встановлено, наступні обставини справи:

У 2012 році, точні дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 познайомився із ОСОБА_6 та протягом тривалого часу підтримував з останньою дружні відносини. У подальшому в невстановлений слідством час та у невстановленому місці у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовим коштами ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи мету легкої наживи, з корисливих спонукань, маючи на меті матеріально збагатитись, зловживаючи довірою ОСОБА_6 , влітку 2013 року на території металобази, що по вулиці Київській у м. Вінниці, ОСОБА_4 , не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, зловживаючи довірою ОСОБА_6 , вмовив останню надати йому в борг грошові кошти у сумі 40000 доларів США, що на той час еквівалентно 319720 грн. згідно курсу НБУ, для розвитку його фірми та зобов`язався повернути отримані кошти до кінця 2014 року, а саме до 23.12.2014.

З метою надання своїм діям законного виду, ОСОБА_4 23.03.2014 в невстановленій слідством час на території металобази, що по вулиці Київській у м. Вінниці, написав боргову розписку на ім`я ОСОБА_6 про отримання ним грошових коштів у розмірі 40000 доларів США.

Заволодівши вищевказаними грошовими коштами, ОСОБА_4 ані до 23.12.2014, ані після цієї дати не повернув кошти ОСОБА_6 , натомість розпорядився ними на власний розсуд, завдавши останній матеріальних збитків на суму 319720 грн., що станом на момент заволодіння цими коштами в понад 557 разів перевищувало неоподаткований мінімум доходів громадян та відповідно до п. 3 примітки до ст. 185 КК України є великим розміром.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , попередньо вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України, маючи не зняту і не погашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, за вироком Вінницького міського суду від 03.11.2014, у 2018 році, точні дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, познайомився із ОСОБА_7 та протягом тривалого часу підтримував з останньою дружні відносини. Коли ОСОБА_4 дізнався про наявність у власності ОСОБА_7 великої кількості зерна пшениці різного класу, яке зберігалось за невстановленою адресою, у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне заволодіння цим зерном.

Реалізовуючи цей умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, переслідуючи мету легкої наживи, з корисливих спонукань, маючи на меті матеріально збагатитись та не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, зловживаючи довірою ОСОБА_7 , не повідомляючи останній про свої дійсні наміри, влітку 2018 року за невстановлених обставин запропонував ОСОБА_7 продати наявне у неї зерно пшениці різного класу для реалізації з метою отримання прибутку.

На цю пропозицію ОСОБА_7 , не будучи обізнаною з дійсними намірами ОСОБА_4 , погодилась та 01.08.2018 привезла двома автомобілями на територію ТОВ «ВІННИЦЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ № 2» (далі - ТОВ «ВКХП» № 2), яке розташоване за адресою: Вінницька область, Вінницький район, смт. Десна, вулиця Гагаріна, 66, зерно пшениці різного класу в кількості 39,64 тон вартістю 178380 грн. та 12,5 тон вартістю 47800 грн., для передачі їх ОСОБА_4 і подальшої реалізації. Тоді ОСОБА_4 , зловживаючи довірою ОСОБА_7 , отримав від неї вказані партії зерна, пообіцявши оплатити ОСОБА_7 їх вартість через три дні, насправді не маючи наміру це робити.

Отримавши таким чином можливість розпоряджатися зазначеним зерном, ОСОБА_4 розпорядився ним на власний розсуд, а саме керуючи діями водіїв, перевіз зерно до елеватора та здав його, отримавши за це грошові кошти.

З метою надання своїм діям законного виду в подальшому ОСОБА_4 02.10.2018 о невстановленій слідством годині у невстановленому місці складено боргову розписку на ім`я ОСОБА_7 про заборгованість ОСОБА_4 перед нею на суму 243000 гривень.

Проте, заволодівши 01.08.2018 вищевказаним зерном, в подальшому ОСОБА_4 ані до 04.08.2018, ані після цієї дати грошових коштів ОСОБА_7 в повному обсязі не повернув, натомість розпорядившись вищевказаним зерном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 матеріальних збитків на суму 226180 грн., що станом на момент заволодіння цими коштами в понад 256 разів перевищувало неоподаткований мінімум доходів громадян та відповідно до п. 3 примітки до ст. 185 КК України є великим розміром.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , попередньо вчинивши кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 190 КК України, маючи не зняту і не погашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, за вироком Вінницького міського суду від 03.11.2014, попередньо познайомившись із ОСОБА_7 та підтримуючи з останньою дружні відносини, вчинивши щодо неї 01.08.2018 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України, вирішив знову незаконно заволодіти належним ОСОБА_7 зерном.

Реалізовуючи цей умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, переслідуючи мету легкої наживи, з корисливих спонукань, маючи на меті матеріально збагатитись та не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, зловживаючи довірою ОСОБА_7 , не повідомляючи останній про свої дійсні наміри, в період з 02.08.2018 до 03.08.2018 повторно запропонував ОСОБА_7 продати наявне у неї зерно пшениці різного класу для реалізації з метою отримання прибутку.

На цю пропозицію ОСОБА_7 , не будучи обізнаною з дійсними намірами ОСОБА_4 , погодилась та 03.08.2018 привезла двома автомобілями на територію ТОВ «ВКХП» № 2, яке розташоване за адресою: Вінницька область, Вінницький район, смт. Десна, вулиця Гагаріна, 66, зерно пшениці різного класу в кількості 29,14 тон вартістю 110732 грн. та 28,32 тон вартістю 107716 грн., для передачі їх ОСОБА_4 і подальшої реалізації. Тоді ОСОБА_4 , зловживаючи довірою ОСОБА_7 , отримав від неї вказані партії зерна, пообіцявши оплатити ОСОБА_7 їх вартість через три дні, насправді не маючи наміру це робити.

Отримавши таким чином можливість розпоряджатися зазначеним зерном, ОСОБА_4 розпорядився ним на власний розсуд, а саме керуючи діями водіїв, перевіз зерно до елеватора та здав його, отримавши за це грошові кошти.

З метою надання своїм діям законного виду в подальшому ОСОБА_4 02.10.2018 о невстановленій слідством годині у невстановленому місці складено боргову розписку на ім`я ОСОБА_7 про заборгованість ОСОБА_4 перед нею на суму 243000 гривень.

Проте, заволодівши 03.08.2018 вищевказаним зерном, в подальшому ОСОБА_4 ані до 06.08.2018, ані після цієї дати грошових коштів ОСОБА_7 в повному обсязі не повернув, натомість розпорядившись вищевказаним зерном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 матеріальних збитків на суму 218448 грн., що станом на момент заволодіння цими коштами в понад 247 разів перевищувало неоподаткований мінімум доходів громадян та відповідно до п. 2 примітки до ст. 185 КК України є значною шкодою.

01.07.2020 ОСОБА_4 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 190 КК України.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: заявою про вчинене кримінальне правопорушення; протокол допиту потерпілої ОСОБА_6 ; копією розписки ОСОБА_4 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; заявою про вчинене кримінальне правопорушення; копіями товарно-транспортних накладних; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; копією розписки; протоколом допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; протокол допиту потерпілої ОСОБА_6 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; іншими матеріалами кримінального провадження

На думку захисту, викладені в підозрі обставини про причетність ОСОБА_4 взяті лише з показань потерпілого. Підозрюваний ОСОБА_4 визнав фактичні обставини справи та розмір шкоди. Досудове розслідування перебуває на завершальному етапі та обвинувальний акт по кримінальному провадженні буде направлено до суду.

Наявність самої лише підозри у вчиненні тяжкого злочину не є достатньою підставою для: застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до 11.22 Листа ВССУ «Про деякі питання застосування запобіжних заходів Під час досудового розслідування та судового провадження» від 04.04.2013 року № 511-55-/0/4-13, під час досудового розслідування суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо підозрюваного, обвинуваченого.

Підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки.

За таких обставин сторона захисту вважаю за можливе змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби, з покладенням відповідних обов`язків.

Прокурор в судовому засіданні заперечила проти клопотання захисника, просила слідчого суддю не змінювати міру запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні підтримали клопотання, просили слідчого суддю змінити запобіжний захід на більш м`який.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Відповідно до ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання. Копія клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надається прокурору не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. До клопотання мають бути додані:

1) копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання;

2) перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання;

3) підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Вирішуючи питання про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у цивільному шлюбі, дружина вагітна, жодним чином не переховується від органів досудового розслідування, не офіційно працює, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується з позитивного боку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її соціальними зв`язками, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 надав органу досудового розслідування показання щодо обставин кримінального правопорушення, яке йому інкримінує орган досудового розслідування, готовий відшкодовувати завдану шкоду.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення із під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, він вперше притягується до кримінальної відповідальності, не має негативних характеристик, позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки. Крім того, досудове розслідування кримінального провадження на теперішній час перебуває на завершальній стадії та слідством планується направлення обвинувального акту по кримінальному провадженню до суду, а тому підозрюваний ОСОБА_4 не зможе негативно вплинути на хід слідства.

На підставі вище викладеного, слідчий суддя не встановив підстав щодо необхідності тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, оскільки на теперішній час обставин необхідності у такому триманні в даному конкретному випадку не має, а тому необхідним та достатнім запобіжним заходом буде запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце свого проживання. При цьому, саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України та в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З огляду на вищенаведене, встановленні під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що клопотання захисника підлягає задоволенню частково.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 201, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження № 0000263, про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000263 внесеному до ЄРДР 29.12.2016 задовольнити частково.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що полягає у цілодобовій забороні залишати житло в якому він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 21 (двадцять один) день, тобто до 31 серпня 2020 року.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти в залі суду, відразу після проголошення даної ухвали слідчого судді.

Строк дії ухвали суду визначити до 31 серпня 2020 року.

Відповідно до ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , такі обов`язки:

прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду із встановленою періодичністю;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи;

утриматися від спілкування із свідками та потерпілими по кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу суду для організації виконання направити начальнику ГУНП у Вінницькій області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого СВ Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_12 .

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя