Номер провадження:1-кс/521/377/21
УХВАЛА
Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги.
У судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримала, уточнивши вимоги скарги, зокрема просила виключити із її резолютивної частини вимоги про встановлення десятиденного строку дізнавачу та прокурору для завершення досудового розслідування.
Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантовано право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, зокрема, прокурора, в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Так, п. 9-1 ч. 1ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування-особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.
Тобто як вбачається з наведених вимог КПК України, прокурор при розгляді зазначеної скарги зобов`язаний на підставі наявних матеріалів досудового провадження з`ясувати наявність чи відсутність підстав для її задоволення, тобто наявність чи відсутність недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.
Заступник керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 за результатами розгляду скарги не знайшов підстав для її задоволення та встановлення відповідних строків (лист № 16,02-52-199ВИХ від 14 січня 2021).
Вивченням змісту листа прокурора слідчим суддею встановлено, що в ньому відсутні, зокрема, дані, які б свідчили чому за вказаний період часу досудове розслідування не проводилось та з яких саме підстав. Тобто, прокурором фактично не вирішено питання щодо наявності чи відсутності підстав вважати надані скаржником дані, щодо не проведення досудового провадження впродовж вказаного періоду часу, дотриманням чи недотриманням розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування. Одним з обґрунтувань в листі прокурор зазначив про необхідність проведення заходів спрямованих на усунення недоліків, відображених в ухвалі Одеського апеляційного суду від 03 червня 2020 року, відповідно до якої скасовано постанову про закриття кримінального провадження.
Так, відповідно до частини 1 статті 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Більш того, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Дотримання розумних строків є основоположним завданням оперативного розслідування будь-якого злочину, закріпленим у ст.2 КПК України, що відображає вимоги ст.6 Конвенції.
Слідчий суддя не може залишити поза увагою нездійснення досудового розслідування кримінального провадження належним чином. Досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні триває з квітня 2017 року, тобто на протязі трьох років і дев`яти місяців, та ефективних заходів для розкриття вказаного проступку здійснено не було, що в свою чергу призводить до порушення прав потерпілої особи, яке пов`язано з порушенням розумних строків здійснення такого розслідування.
Згідно частини 2 статті 113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.
Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Тобто відповідно до змісту вказаних положень кримінально процесуального Кодексу слідчий суддя вправі встановлювати строки в межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом. Якщо у кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, то Законодавством не встановлено граничних строків для досудового розслідування такого кримінального провадження.
Виходячи з наведеного слідчий суддя погоджується з посиланням прокурора на те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 384 КК України, визначено як кримінальний проступок, та чинним законодавством не передбачено строків, в продовж яких досудове розслідування повинно бути завершено.
Разом з тим, слідчий суддя з урахуванням строку, в продовж якого здійснюється досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням, вважає за необхідне встановити розумний строк органу який здійснює досудове розслідування.
Слідчий суддя зазначає, що будь-які слідчі або процесуальні дії дізнавача повинні відповідати не тільки загальним засадам та принципам здійснення досудового розслідування кримінального провадження, що визначені в Законі, але й відповідати принципам гідності, пропорційності, порядності та розумності. Вимога розумності зобов`язує суб`єкта вибирати дію і здійснювати її так, щоб вона при нормальному розвитку причинно-наслідкових зв`язків досягала б завдань кримінального судочинства. У даному провадженні дії дізнавача не були достатніми, швидкими та повними при здійсненні розслідування кримінального проступку. Відповідно не був дотриманий розумний баланс (справедлива рівновага) приватних і публічних (суспільних) інтересів. Обставини проступку не були дослідженні належним чином, не були прийняті всі необхідні заходи та розумні можливості на розкриття вказаного злочину, результатом чого стала втрата часу та унікальних за своєю природою слідів доказів.
В даному конкретному випадку, якщо доказів для повідомлення будь-якій особі про підозру достатньо, слідчий зобов`язаний виконати вимоги Глави 22 КПК. Відсутність таких доказів вимагає такої ж справедливої реакції слідчого та прийняття рішення в порядку Глави 24 КПК України.
В теперішній час, дізнавач, фактично імітує розслідування кримінального провадження, в продовж останніх шести місяців не здійснюючи жодних слідчих та розшукових дій (заходів) направлених на реальне розкриття кримінального проступку.
Викладені, встановлені обставини, дають право слідчому судді на висновок про те, що слідчим не виконано завдання кримінального провадження, в тому числі захист особи потерпілого від кримінального правопорушення. Окрім того, такі недобросовісні дії формують у суспільства враження не тільки відсутності швидкого, повного та неупередженого розслідування але й створюють думку про слабкість державної організації всього правоохоронного апарату і як наслідок нездатність реагувати на порушення суспільних відносин.
Проводячи певну аналогію у понятті «розумний строк», слідчий суддя вважає, що загалом правосуддя можливо вважати таким, що відповідає вимогам справедливості, якщо розслідування, розгляд і вирішення кримінального провадження здійснюється упродовж розумного строку, незалежно від стадії такого провадження. Ігнорування такого принципу тягне невиправдане і позбавлене сенсу використання часових, фінансових і кадрових ресурсів держави для розгляду (розслідування) такого провадження.
Таким чином, слідчий суддя констатує факт, що досудове розслідування у вказаному провадженні на протязі тривалого часу не забезпечує виконання завдань кримінального провадження, імітуючи діяльність з розслідування.
Слідчий суддя вважає, що оскільки прокурором рішення про відмову в задоволенні скарги адвоката прийнято у формі листа, підстав для скасування такого рішення не має, а тому скарга в цій частині задоволенню не підлягає.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що встановлення розумного строку для закінчення досудового розслідування буде сприяти дотриманню загальних засад кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. ст. ст. 28, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу ОСОБА_5 в порядку п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на рішення заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 від 14 січня 2021 року задовольнити.
Копію ухвали направити до відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області та до Одеської місцевої прокуратури № 2.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1