Провадження № 11-сс/4823/240/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2020 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Городнянського районного суду Чернігівської області від 15 липня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 15 липня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Городнянського відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, а саме, грошову купюру номіналом 2000 російських рублів серії АА383767917 та дві купюри номіналом по 1000 російських рублів серії МП5216582 та КЯ3571295, які належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном, з подальшим його зберіганням в Городнянському відділенні поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, за адресою: Чернігівська область, м. Городня, вул. Шевченка, 24А.

Своє рішення суд мотивував тим, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, кошти є об`єктом кримінально-протиправних дій, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а незастосування арешту на вказане майно може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому з метою збереження речового доказу виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти, шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно. Вважає дану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам КПК України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказує на порушення судом вимог ст.ст. 94,132,173 КПК України. Зазначає, що у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах не надано жодного доказу, які б підтверджували факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та жодній особі не було повідомлено про підозру, а вилучені кошти ОСОБА_8 тримав у паспорті, що не заборонено законом.

Заслухавши доповідь судді, доводи адвоката ОСОБА_7 в підтримку поданої апеляційної скарги, доводи прокурора про відсутність підстав для задоволення апеляційних вимог скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, Городнянським відділенням поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000273 від 12.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Городнянського відділення поліції надійшло повідомлення від працівників міжнародного пункту пропуску Сеньківка про те, що ОСОБА_8 , перебуваючи на вказаному пункті пропуску, намагався надати неправомірну вигоду у сумі 4000 російських рублів старшому нарядів пункту пропуску.

12 липня 2020 року під час проведення огляду місця події, а саме, кімнати для проведення співбесід в адміністративній будівлі державної прикордонної служби на території пункту пропуску Сеньківка, до Городнянського відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області тимчасово вилучено грошові кошти в сумі 4000 російських рублів, а саме було вилучено купюру номіналом 2000 російських рублів серії АА383767917 та дві купюри номіналом по 1000 російських рублів серії МП5216582 та КЯ3571295.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий звертався до районного суду з клопотанням про накладення арешту на майно, в якому зазначив про необхідність накладення арешту з метою збереження речового доказу та забезпечення доказової бази по кримінальному провадженню, оскільки вказане майно відноситься до предметів, що відповідають критеріям, зазначених у ст.98 КПК України, а повернення майна може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити цілям досудового розслідування.

12 липня 2020 року слідчим СВ Городнянського відділення поліції ОСОБА_9 винесено постанову про визнання і долучення до кримінального провадження як речових доказів вказаних грошових коштів в сумі чотири тисячі російських рублів, оскільки останні кошти є об`єктом кримінально-протиправних дій, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Задовольнивши клопотання про арешт майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчий довів достатність підстав вважати, що вилучене майно може бути речовим доказом та має значення для забезпечення збереження доказової бази у кримінальному провадженні № 0000273.

Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.

З матеріалів судового провадження вбачається, що у слідчого судді були достатні підстави вважати, що майно, вказане в клопотанні, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

При розгляді клопотання про арешт майна слідчим суддею дотримані вимоги ч.ч. 2, 4 ст.173 КПК України, зміст ухвали слідчого судді відповідає вимогам ч.5 ст.173 КПК України.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Висновки слідчого судді про арешт майна цілком доведені матеріалами кримінального провадження, специфікою розслідування самого кримінального правопорушення, що потребує збереження речового доказу, та саме такого заходу як накладення арешту на грошові кошти, які тимчасово вилучено в ході огляду місця події 12.07.2020 року.

Накладення арешту на вказані грошові кошти шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном, є необхідним з метою збереження речового доказу, щодо якого є підстави вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Колегія суддів підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження не вбачає, оскільки потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою попередження приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження, зникнення, втрати майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус як накладення арешту, зокрема, на грошові кошти в сумі 4000 російських рублів, а саме було вилучено купюру номіналом 2000 російських рублів серії АА383767917 та дві купюри номіналом по 1000 російських рублів серії МП5216582 та КЯ3571295, а тому доводи автора апеляційної скарги про відсутність правових підстав для арешту вище вказаного майна, не є переконливими.

Арешт майна з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення або відчуження, у даному випадку є необхідним для проведення судових експертиз, що не виключає у подальшому можливості звернення власників майна до слідчого судді або суду в порядку ч.1 ст.174 КПК України з клопотанням про скасування арешту майна, якщо у застосуванні такого заходу відпаде потреба.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 173, 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Городнянського районного суду Чернігівської області від 15 липня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Городнянського відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, а саме, грошову купюру номіналом 2000 російських рублів серії АА383767917 та дві купюри номіналом по 1000 російських рублів серії МП5216582 та КЯ3571295, які належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4