У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.01.2021 Справа №607/22663/20

номер провадження 1-кс/607/9371/2020

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернопіль клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000243 від 23 січня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, про продовження строку тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Тернополі, зареєстрованим місцем проживання якого є: АДРЕСА_1 , громадянин України, не працював, не одружений, утриманців не має, раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді, в рамках кримінального провадження №0000243 від 23 січня 2019 року, із клопотанням про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Як вбачаться з клопотання, групою слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні. Так, у січні 2019 року, точної дати досудовим слідством не встановлено, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на отримання незаконних доходів на постійній основі, шляхом придбання, зберігання з метою збуту та збуту особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу (марихуани) у м. Тернополі особам, схильним до їх вживання.

Усвідомлюючи незаконність такої злочинної діяльності та небезпеку її викриття правоохоронними органами, ОСОБА_8 бажаючи отримувати власну матеріальну вигоду, керуючись корисливим мотивом, вступив у злочинну змову з ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими слідством особами, щодо безконтактного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу марихуани (канабісу) із використанням мережі Інтернет, месенджера «Telegram», псевдонімів у ньому « ОСОБА_14 » - «toptern» - « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - «Муткарь оператор» - «Кура Муткарь 1», « ОСОБА_15 », за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та інші. Почали купувати вказані наркотичні засоби з метою збуту у групи невстановлених осіб, які постачали їх за допомогою послуг ТОВ «Нова Пошта» у місто Тернопіль з інших населених пунктів України, з метою їх подальшого збуту споживачам. Безконтактний спосіб придбання, зберігання з метою збуту та збуту особливо небезпечного наркотичного засобу «канабісу» полягав у залишенні його в певному місці шляхом так званих «закладок», а обмін інформацією у виді текстових повідомлень та графічних файлів між учасниками групи, а також із замовником наркотичного засобу, здійснювався за допомогою мережі Інтернет та месенджера «Telegram». Зокрема, особам, які виявили бажання придбати особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс (марихуану), у месенджері «Telegram» надсилались текстові повідомлення у яких містилась інформація про те, що для придбання наркотичного засобу необхідно відправити грошові кошти на номера системи прийому платежів «EasyPay». Після цього, споживачі наркотичних засобів оплативши вартість наркотичного засобу, надсилали у месенджері «Telegram» користувачам під псевдонімом « ОСОБА_14 » - « ОСОБА_16 » - « ОСОБА_17 » - «Муткарь оператор» - «Кура Муткарь 1», « ОСОБА_15 », за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » графічний файл, а саме фотографію чеку підтвердження зарахування грошових коштів на вказані номера системи прийому платежів «EasyPay», і після цього, споживачам наркотичного засобу від користувачів месенджеру «Telegram» під псевдонімами « ОСОБА_14 » - ІНФОРМАЦІЯ_2 » - « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - «Муткарь оператор» - «Кура Муткарь 1», « ОСОБА_15 », за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » надсилалась інформація із місцем, де можна отримати особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс (марихуану) у вигляді «закладки», тобто вказувалась адреса та додавались фото з конкретним місцем «закладки». Дані «закладки» містили в собі особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс (марихуану) яка розміщалась у паперовому згортку або в поліетиленовому пакеті із застібкою, магнітом (або без нього) та обмотувалась клейкою стрічкою.

Прокурор вважає, що у кримінальному провадженні № 0000243 від 23.01.2019 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

23 вересня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

25 вересня 2020 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави у розмірі 168 160 гривень.

В подальшому 17 листопада 2020 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 , до 15 січня 2021 року, визначено розмір застави у розмірі 105 100 гривень та встановлено ряд обов`язків, котрі на нього будуть покладені у випадку її сплати.

Проте, закінчити досудове розслідування у такий строк не є можливим і вказане стало підставою для звернення до слідчого судді із клопотанням про продовження строку досудового розслідування до шести місяців.

Також прокурор в обґрунтування необхідності продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою виклав обставини, які свідчать про продовження існування ризиків, які стали підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, а саме, що ОСОБА_5 може:переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення.
З наведених підстав, слідчий просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 строком на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала з мотивів, у ньому наведених та просила його задовольнити повністю.

Захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Пояснив, що прокурором та слідчим не доведено належними та достатніми доказами наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Речі, які мають значення у цьому кримінальному провадженні, знищити ОСОБА_5 не може, бо у нього провели обшук та вилучили усі речі. Захисник також зазначив, що ОСОБА_5 хоче продовжувати навчання у вищому навчальному закладі з метою отримати вищу освіту. Крім того вказував на те, що розмір застави, визначений слідчим суддею, є не підйомним для підозрюваного, оскільки підозрюваний є особою молодого віку, не має власних заощаджень, дохід батьків підозрюваного є невисокий, про що свідчить, той факт, що протягом усього терміну тримання його під вартою (4 місяці) застава не була внесена. Просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжних захід - домашній арешт із забороною залишати житло лише в нічний час однак, у випадку, якщо слідчий суддя прийде до переконання про обрання запобіжного заходу - триманням під вартою, то просить зменшити розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав пояснення захисника.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши зміст клопотання та матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку запобіжного заходу, слідчий суддя доходить такого висновку.

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті,а саме:переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити,сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого,свідка,іншого підозрюваного,обвинуваченого,експерта,спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Згідно ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

При розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу додатково мають враховуватись обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000243 від 23 січня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

23 вересня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

25 вересня 2020 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави у розмірі 168 160 гривень.

17 листопада 2020 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 , до 15 січня 2021 року, визначено розмір застави у розмірі 105 100 гривень та встановлено ряд обов`язків, котрі на нього будуть покладені у випадку її сплати.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 та його можливу причетність до вчинених кримінальних правопорушень свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме:

-протокол про ведення обшуку від 22.09.2020 згідно якого за місцем проживання ОСОБА_5 вилучено речовини схожі на наркотичні;

-висновок експерта №2/1-992/20 від 23.09.2020 згідно якого вилучена в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом вагою у перерахунку на суху речовину 0,458 г;

-протокол огляду мобільного телефону підозрюваного ОСОБА_5 від 09.10.2020;

-висновок аналітичного дослідження від 26.11.2020;

-протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової дії) накладення арешту на кореспонденцію від 28.04.2020;

-висновок експерта №2/1-380/20, згідно якого вилучена в ході відібрання взірців речовини посилки є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом (марихуаною);

-протокол про проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки від 30.12.2019;

-висновок експерта №2/1-12/20 від 31.01.2020, згідно якого вилучена в ході проведення оперативної закупки речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом (марихуаною).

Надаючи оцінку наведеним доказам про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, слідчий суддя, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та на даному етапі розслідування стороною обвинувачення надано достатньо доказів, котрі свідчать про причетність ОСОБА_5 до правопорушень, у вчиненні яких йому оголошено підозру.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, на даний час ризики, які встановлені в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 вересня 2020 року про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 листопада 2020 року про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати і надалі та їх обсяг не зменшився, що виправдовує тримання ОСОБА_5 під вартою.

Як вбачається зі змісту вказаних ухвал при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду вважав, що продовжують існувати ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, приховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у зазначеному кримінальному провадженні з метою зміни ними свідчень на свою користь; вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення яких передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Також слідчий суддя вважає, що не перестала існувати можливість знищення, приховання або спотворення ОСОБА_5 будь-якої із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Зокрема, враховуючи невстановлення місця знаходження усіх речових доказів, на підставі яких можуть бути встановлені факти та обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема наркотичних засобів, мобільних телефонів, комп`ютерної техніки, обґрунтованим є ризик того, що у разі непродовження ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, такі речі можуть бути ним знищені, сховані чи спотворені.

Так само і ризик незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні для надання ними неправдивих показань або відмови від дачі показань не зменшився з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження. При цьому досудовим розслідуванням ще не встановленні усі особи, які є свідками у цьому кримінальному провадженні, а відтак ОСОБА_5 , будучи обізнаним щодо таких осіб, може впливати на них з метою умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду. Крім цього, досудовим розслідуванням також не встановлені усі особи, причетні до вчинення вказаних правопорушень, а ОСОБА_5 може вживати заходи, спрямовані на унеможливлення встановлення цих осіб та ухилення ними від дачі показань чи надання показань у користь підозрюваного.

Також, як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_5 не працює, постійного доходу не має, перебуває на утриманні своїх батьків, а інкриміновані йому кримінальні правопорушення були вчинені з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення. За таких обставин слідчий суддя вважає доведеним ризик того, що підозрюваний може вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення з метою здобуття коштів для забезпечення особистих потреб.

В судовому засіданні встановлено, що 11 січня 2021 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000243 від 23 січня 2019 року до шести місяців.

Однак прокурором доведено, що завершити досудове розслідування у строк дії попередньої ухвали про продовження ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою неможливо внаслідок особливої складності кримінального провадження та необхідності проведення ряду слідчих дій. Зокрема, злочинна діяльність групи осіб, до складу якої належить і підозрюваний ОСОБА_5 , є багатоепізодною, а відтак у кримінальному провадженні ще проводяться слідчо-розшукові заходи, спрямовані на розкриття інших кримінальних правопорушень, вчинених цією групою осіб, встановлення свідків та місця знаходження речових доказів, а також виявлення інших осіб, які можуть бути причетні до вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

З огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винним, переконливість наявних ризиків, які не зменшились та продовжують існувати, в сукупності з відомостями про особу підозрюваного, характер вчинення кримінальних правопорушень та його роль у їх вчиненні, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним вище ризикам, а тому вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, ще на 60 днів із залишенням обов`язків, застосованих слідчим суддею на випадок сплати застави.

При цьому слідчий суддя відхиляє твердження сторони захисту про те, що у клопотанні прокурора необхідно відмовити, так як на переконання слідчого судді сторона захисту не довела, що ризики, для запобігання яким ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід, зменшились, а також не спростувала обґрунтованість підозри. Крім того, слідчий суддя критично оцінює твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_5 має продовжувати навчання у вищому навчальному закладі, оскільки доказів, того що ОСОБА_5 є студентом будь-якого навчального закладу, не надано.

Щодо розміру застави, слідчий суддя вважає за доцільне зазначити, що позиція ЄСПЛ стосовно питання призначення розміру застави, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, майновий стан підозрюваного ОСОБА_5 , який більше як три місяці перебуває під вартою, внаслідок чого, у останнього відсутній дохід, квартира, яка належить ОСОБА_5 знаходиться під арештом, а також беручи до уваги довідки подані в судовому засіданні про майновий стан батьків підозрюваного ОСОБА_5 , з яких вбачається, що дохід батька останнього з вересня 2019 року до серпня 2020 року становить - 79 704 грн., а матері 84 648 грн. слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час розмір застави визначений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 17 листопада 2020 року є непомірним для ОСОБА_5 .

Крім того, про непомірність розміру застави, також свідчить той факт, що за час перебування ОСОБА_5 під вартою застава визначена ухвалами слідчих суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 вересня 2020 року та 17 листопада 2020 року не була внесена.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя вважає за необхідне зменшити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави визначений згідно з ухвалою слідчого судді від 17 листопада 2020 року та визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі тридцяти п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, зможе запобігти вказаним в клопотанні ризикам, і такий не буде завідомо непомірним для нього і перспектива втрати такого розміру застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь -яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого задовольнити.

Клопотання захисту задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів.

Зменшити ОСОБА_5 , визначений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 листопада 2020 року /№ 607/19382/20/ розмір застави до 79450 / сімдесят дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят/ грн. /тридцяти п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб/ для внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Тернопільській області /код отримувача/ код за ; Отримувач ТУ ДСА в Тернопільській області; Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; номер рахунку /IBAN/: UA0003454; призначення платежу «застава за ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000243 за ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 січня 2021 року»/ із збереженням визначених вказаною ухвалою обов`язків:

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними і свідками у цьому кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до СУ ГУНП в Тернопільській області свій паспорт /паспорти/ для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити ОСОБА_5 те, що у випадку невиконання покладених на нього обов`язків, внесена сума застави буде звернута в дохід держави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 .

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 11 березня 2021 року.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії ухвали.

Копію ухвали вручити учасникам і надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1