Справа № 472/228/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" лютого 2021 р.смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове подання начальника Веселинівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_4 про направлення до місця відбування покарання засудженої ОСОБА_5 .

ВСТАНОВИВ:

Начальник Веселинівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області звернувся до суду з поданням про направлення до місця відбування покарання засудженої ОСОБА_5 .

В обґрунтування подання зазначив, що ОСОБА_5 вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 09.06.2020 року засуджена до 2 років обмеження волі, на даний час засуджена ухиляється від одержання припису про виїзд до місця відбування покарання. 09.12.2020 року, 18.12.2020 року та 28.12.2020 року засудженій було вручені виклики до уповноваженого органу пробації для вручення припису. За викликами ОСОБА_6 не з`явилася. На підставі ч.4 ст. 57 КВК України, просить затримати та направити ОСОБА_5 до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Засуджена ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що подання не підлягає задоволенню, так як вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 22.12.2020 року ОСОБА_5 була засуджена за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на 2 роки і 6 місяців, та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання (призначеного вироком від 09.06.2020 року) більш суворим (призначеного вироком від 22.12.2020 року), остаточно призначено покарання 2 роки і 6 місяців обмеження волі. Тому вирок від 09.06.2020 року є невід`ємною складовою вироку від 22.12.2020 року.

Суд дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 09.06.2020 року по справі №472/228/20 визнано винної у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 17.09.2020 року по справі №472/228/20 вирок Веселинівського районного суду Миколаївської області від 09.06.2020 року відносно засудженої ОСОБА_5 приведено у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, вважати ОСОБА_5 , засуджену вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 09.06.2020 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України, звільненою від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, покладені на неї судом, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 26.11.2020 року по справі №472/228/20, було скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням за вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 09.06.2020 року, і направлено засуджену ОСОБА_5 в місця обмеження волі на строк 2 роки.

Згідно матеріалів, засуджена ОСОБА_5 викликалася на 17.09.2020 року, 24.12.2020 року, 06.01.2021 року до Веселинівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області для вручення припису про виїзд до місця відбування покарання, про що свідчать корінці виклику про отримання від 09.12.2020року, 18.12.2020 року та 28.12.2020 року відповідно.

Згідно ч. 1 ст. 57 КВК України, особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку.

Уповноважений орган з питань пробації надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитися для вручення припису та ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 КВК України, з урахуванням особи та інших обставин кримінального провадження суд може направити засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. У цьому випадку засуджений звільняється з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

Частиною 4 ст. 57 КВК України передбачено, що у разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі. Належним підтвердженням отримання засудженим припису є його підпис про отримання припису. Ухиленням засудженого від отримання припису є його умисні дії, що унеможливлюють вручення припису персоналом уповноваженого органу з питань пробації та підтверджуються документально.

У разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та в разі, якщо його місцезнаходження невідоме, уповноважений орган з питань пробації надсилає органам Національної поліції подання про оголошення його в розшук та подання до суду для вирішення питання направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, установленому для засуджених до позбавлення волі. Після затримання засуджений направляється до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі (ч. 5 ст. 57 КВК України).

Згідно ст. 87 КВК України, особи, засуджені до позбавлення волі, направляються для відбування покарання не пізніше десятиденного строку з дня набрання вироком законної сили або з дня надходження із суду розпорядження про виконання вироку, який набрав законної сили. Протягом цього строку засуджений має право на короткострокове побачення з близькими родичами. Порядок направлення засуджених до виправних і виховних колоній визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Частиною 1 та 6 ст. 88 КВК України встановлено, що засуджені направляються до місця відбування покарання і переміщуються в разі необхідності з одного місця відбування покарання в інше під вартою. Порядок переміщення засуджених під вартою визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України та Міністерства внутрішніх справ України відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Крім того судом витребувано додаткові матеріали, що стосуються засудженою ОСОБА_5 , а саме вирок Веселинівського районного суду Миколаївської області від 22.12.2020 року по справі №472/495/20.

Відповідно до вироку суду від 22.12.2020 року по справі №472/495/20, ОСОБА_5 була визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки і 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Веселинівського районного судуд Миколаївської області від 09.06.2020 року (ч.1 ст. 185 КК України до 2-х років обмеження волі), більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки і 6 місяців.

Вирок суду від 22.12.2020 року по справі №472/495/20 набрав законної сили 22.01.2021 року.

Отже, на даний час підлягає виконанню вирок Веселинівського районного суду Миколаївської області від 22.12.2020 року по справі №472/495/20, а вирок Веселинівського районного суду Миколаївської області від 09.06.2020 року по справі №472/228/20 є невід`ємною частиною вироку від 22.12.2020 року по справі №472/495/20, та не підлягає виконанню окремо.

Виходячи з наведено, в задоволенні подання про направлення до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі - слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 372, 392, 395, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні подання про направлення ОСОБА_5 засудженої вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 09.06.2020 року по справі №472/228/20, до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі відмовити.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіОСОБА_1