279/4929/16-к
1-в/279/539/20
У Х В А Л А
іменем України

06 жовтня 2020 року
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені клопотання ДУ "Коростенська виправна колонія (№71)" про розгляд питання про приведення вироку суду до вимог кримінального законодавства, а також визначення остаточної міри покарання за всіма вироками -

ВСТАНОВИВ:
До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшло клопотання ДУ "Коростенська виправна колонія (№71)" про приведення вироку суду відносно засудженого ОСОБА_3 до вимог чинного кримінального законодавства. В обгрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12.10.2017 року за ст.185 ч.2, 263 ч.1, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. За правилами ст.70 ч.4 КК України остаточне покарання визначено з урахуванням вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.04.2017 року. Ухвалою цього ж суду від 27.11.2017 року ОСОБА_3 визначено покарання з урахуванням кількох вироків за правилами ст.70 ч.4 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Враховуючи, що ОСОБА_3 підпадає під дію Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 року "Про внесення змін до Розділу II "Перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень " просить привести вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12.10.2017 року та вирок цього ж суду від 17.05.2016 року щодо ОСОБА_3 у відповідність до вимог чинного кримінального законодавства, з визначенням остаточної міри покарання за всіма вироками.

Представник ДУ "Коростенська виправна колонія (№71)" та засуджений зазначили про можливість розгляду клопотання у їх відсутності.

Прокурор про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідженням матеріалів провадження встановлено наступне.

ОСОБА_3 відбуває покарання в ДУ "Коростенська виправна колонія (№71)" за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12.10.2017 року . Даним вироком ОСОБА_3 засуджено за ст.263 ч.1, 185 ч.2, 70 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання призначено шляхом часткового зарахування покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.05.2016 року у виді 4 років 5 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27.11.2017 року за клопотанням в.о.начальника ДУ "Коростенська виправна колонія (№71)" вирішено питання про застосування покарання за наявності кількох вироків та визначено ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів на підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом поглинення призначеного покарання покаранням, призначеним вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.04.2017 року у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, яке обчислюється з 4.10.2016 року.

01.07.2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій

кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII, яким визначено альтернативні

покарання за ст.309 ч.1 КК України у виді штрафу, виправних робіт, арешту, обмеження волі.

Як визначено у ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу. За таких умов, засудженому підлягала б зниженню призначена за цим вироком міра покарання у виді позбавлення волі, як така, що не передбачена санкцією нового закону, до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. При цьому строк покарання перераховувався б за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 КК України, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, тобто засудженому міг бути визначений строк в межах максимальної межі покарання за санкцією ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 5 (п`ять) років.

Разом з тим, з вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.05.2016 року слідує, що ОСОБА_3 було засуджено за ч.1 ст.309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, за ст.309 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, за ст.185 ч.2 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст.70 КК України остаточне покарання призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 4 років 4 місяців позбавлення волі.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII, який набув чинності 01.07.2020 року, зміни в частині покарання за ст.185 ч.2 КК України не внесено.

При цьому, виходячи зі змісту клопотання ДУ "Коростенська виправна колонія (№71)" просить вирішити питання про приведення у відповідність до вимог нового закону вироку від 17.05.2016 року за яким на даний час засуджений не відбуває покарання. Підстави для приведення у відповідність вироку суду від 12.10.2017 року відсутні.

Згідно зі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_3 частково зараховано невідбуту частину покарання за вироком від 17.05.2016 року, остаточне покарання за яким визначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, яке призначено за ст.185 ч.2 КК України, при цьому відповідно до ст. 72 КК України покарання за ст.309 ч.1 КК України навіть після зниження до обмеження волі мало бути переведено у більш суворий вид - позбавлення волі, зі співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, тобто на остаточний строк покарання, визначений ОСОБА_3 вироком від 17.05.2016 року жодним чином не впливає.

На покаранні, яке на даний час відбуває засуджений на підставі вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12.10.2017 року , покарання визначене вироком суду від 17.05.2017 року за ст.309 ч.1 КК України ніяким чином не відображається, тому підстави для задоволення клопотання відсутні.

Керуючись ст. 5, 72, 74 КК України, ст. 372, 537, 539 КПК України, Законом України від 22.11.2018 №2617-VIII,-

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання ДУ "Коростенська виправна колонія (№71)" про приведення вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12.10.2017 року та вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.05.2016 року щодо ОСОБА_3 у відповідність до вимог чинного законодавства, а також визначення остаточної міри покарання за всіма вироками відмовити.

Копію ухвали направити ДУ "Коростенська виправна колонія (№71)", прокурору, засудженому.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня отримання її копії.

Суддя :