Справа180/1497/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 23.05.2020 за № 0000279, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Марганець, Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2020 року приблизно о 22 год. 20 хв., ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Honda Civic, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Єдності в м. Марганці, в напрямку від вул. П. Тичини до вул. Київської, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, маючи об`єктивну можливість виявити пішохода ОСОБА_5 на пішохідному переході, в порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху, з метою надати дорогу пішоходу ОСОБА_5 , для якого могла бути створена перешкода чи небезпека, не зменшив швидкість, а в разі потреби не зупинився, шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду, маючи таку технічну можливість, та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , у результаті чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми - забійна рана лобної області, перелом лобної кістки ліворуч, перелом лівої орбіти, перелом лівої гайморової пазухи, посттравматична субдуральна гематома лівої лобної ділянки, субарахноїдальний крововилив, забій головного мозку 2 ступеню, а також забійна рана в області перенісся, відкритий перелом кісток носа, перелом верхньої щелепи зліва, множинні садна обличчя, рубці в області зовнішнього кута лівої надбрівної дуги, на правій щоці, на верхній губі справа, які є наслідками загоювання забійних ран; закрита тупа травма грудної клітини забій лівої легені, забійна рана правої гомілки, відкриті уламкові переломи обох кісток правої гомілки зі зміщенням уламків, закритий крайовий перелом латерального відростка правої стегнової кістки.

Згідно висновку експерта у даній дорожній обстановці водій автомобіля Honda Civic, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , повинен був діяти відповідно до вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху, який в умовах місця наїзду мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_5 шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду. При заданому механізмові події, дії водія автомобіля Honda Civic, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, пояснив, що 23 травня 2020 року близько 22 год. рухався по вул..Єдності в м.Марганець, з власної неуважності та зустрівши автомобіль, який рухався назустріч, розгубився, почав приймати крайнє праве положення та відчув удар об автомобіль, тріск скла. Вийшов з автомобіля, викликали Швидку допомогу та поліцію, він залишвся на місці ДТП. Допомогав потерпілому матеріально, надав 150000 гривень. Працює, виконання службових обов`язків пов`язане, в тому числі з керуванням автомобіля, призначення додаткового покарання призведе до втрати роботи. У вчиненому розккаюється, просив вибачення у потерпілого. Фактичні обставини справи не оспорював, просив суд не досліджувати докази, зібрані по справі під час досудового розслідування справи і після роз`яснення положень ч.3 ст.349 КПК України, у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що вийшов з магазину, на пішохідному переході почав переходити вулицю, зліва їхав автомобіль зупинився, зправа на автомобілі їхав обвинувачений та здійснив наїзд на нього. Обвинувачений надавав кошти на лікування.

Учасники судового провадження не заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченого і суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, та обставини, що обтяжують покарання.

Виходячи з положень статті 50 КК України, рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинений злочин відноситься до категорії тяжких.

ОСОБА_3 неодружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вчинив злочин із необережності, працює, за місцем роботи характеризується позитивно.

До обставин, які пом`якшуються покарання суд відносить щире каяття, відшкодування шкоди. Обставин, які обтяжчують покарання суд не вбачає.

Суд враховує поведінку обвинуваченого в ході судового провадження, який виявив жаль з приводу вчиненого ним кримінального правопорушення, вибачився, давав правдиві показання, дав критичну оцінку своїм діям, відшкодував матеріальну шкоду потерпілому.

Таким чином, з урахуванням усіх вищевказаних характеристик обвинуваченого та обставин кримінального провадження, на підставі принципів індивідуалізації, гуманізації та справедливості покарання, враховуючи наявність обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, відсутність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, враховуючи те, що виконання службових обов`язків пов`язане з наявністю посвідчення водія, що слугує обвинуваченому безпосереднім джерелом доходу, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права користування транспортними засобами із застосуванням ст. 75 , 76 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Речові докази відсутні.

На підставі ст.126 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, які були витрачені на проведення експертизи.

Запобіжний захід не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 370-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним та призначити покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки без позбавлення права користування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання та призначити йому іспитовий строк на два роки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст.76 КК України : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1634 грн. 50 коп. на проведення судової експертизи № 19/104-9/2/981/982 від 2 вересня 2020 року, в розмірі 1307 грн. 60 коп. на проведення судової експертизи № 19/104-9/2/694 від 11 червня 2020 року.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку подано не було, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються прокурору, обвинуваченому, потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1