Справа №478/1218/20 пров. №1-в/478/245/2020
У х в а л а
І м е н е м У к р а ї н и
02 вересня 2020 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника ВК №93 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у дистанційному режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баштанка Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, засудженого 07.08.2017 року Новобузьким районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, початок строку: 09.03.2017 року; кінець строку: 24.03.2021 року,
про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,
25 серпня 2020 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням в якому посилаючись на те, щовідбуваючи призначене судом покарання встановлений режим утримання не порушував, до праці ставиться сумлінно, за що має заохочення, стягнень не має, приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу,вважає, що своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, просив клопотання задовольнити та умовно-достроково звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, пояснивзадовольнити та умовно-достроково звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі.
Представник ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання, оскільки засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання не довів свого виправлення.
На думку прокурора клопотання засудженого ОСОБА_5 є не обґрунтованим і задоволенню не підлягає.
Вислухав пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд приходе такого висновку.
Вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 07.08.2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №2046-VІІІ від 18.05.2017 року) зараховано обвинуваченому ОСОБА_5 , строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з 09.03.2017 року до 20.06.2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 22.02.2018 року вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 07.08.2017 року, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185 КК України, змінено. Виключено з мотивувальної частини вироку обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 рецидив злочину. В іншій частині вирок залишено без змін.
Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 23.11.2018 року зараховано засудженому ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 22.02.2018 року за правилами, визначеними абзацом першим ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року №838-VІІІ), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Постановою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17.01.2019 року ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 22.02.2018 року щодо ОСОБА_5 та в порядку ч.2 ст.433 КПК України вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 07.08.2017 року, змінено. На підставі ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015 року, зараховано ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 22.02.2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В решті судові рішення залишено без змін.
Відповідно до ст.12 КК України вказані злочини за своєю правовою кваліфікацією відноситься до категорії нетяжкого та тяжкого злочину.

Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» з 26.03.2018 року.
Відповідно до положень частини 7 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України, частини 7 статті 154 КВК України, у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання, розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову.
Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 09.10.2019 року в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відмовлено. Ухвала набрала закону силу 17.10.2019 року.
Системний аналіз положень частини 7 статті 539 КПК України та частини 7 статті 154 КВК України, дає суду підстави для висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не підлягає задоволенню, оскільки розгляд повторного клопотання з цього самого питання раніше ніж через рік з дня винесення ухвали суду про відмову не допускається.
Керуючись ст. ст.537, 539 КПК України, суд

П о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1