В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 534/2038/19

Провадження № 1-кп/534/53/20

29 липня 2020 рокум.Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , прокурорів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0001135 від 08.12.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, неодруженого, пенсіонера по інвалідності 3 групи загального захворювання, із середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08.12.2019 близько 04 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи між 2 та 3 поверхами під`їзду №1, будинку АДРЕСА_2 , виявив зв`язку ключів, що належать його сусіду ОСОБА_8 , після чого, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, проник до квартири АДРЕСА_3 , діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети викрав гаманець чорного кольору із грошовими коштами у сумі 800 грн. та 2 банківськими картами АТ КБ «ПриватБанк», мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S4», білого кольору, вартістю 1 133 грн. 33 коп.

Після цього, ОСОБА_6 місце вчинення кримінального правопорушення покинув та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 1 933 грн. 33 коп.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

Викрадені речі за винятком гаманця чорного кольору із грошовими коштами у сумі 800 грн. та 2 банківськими картами АТ КБ «ПриватБанк» повернуто потерпілому.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 надавав не сталі покази посилаючись на часткову втрату пам`яті, тому свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав не у повному обсязі, зокрема не міг згадати чи викрадав гаманець із грошима у сумі 800 грн. та двома банківськими картками.

Потерпілий у судовому засіданні показав, що рано в ранці 08.12.2019 в коридорі своєї квартири побачив обвинуваченого, який невідомим чином для потерпілого потрапив до квартири. Після того як потерпілий виштовхав обвинуваченого за двері, виявив відсутність мобільного телефону, зв`язку ключів та гаманця із грошима у сумі 800 грн. та двома банківськими картками. Одночасно наголосив про відсутність матеріальних претензій до обвинуваченого, питання щодо призначення покарання залишив на розсуд суду.

Разом з тим на підтвердження вини ОСОБА_6 стороною обвинувачення надано суду наступні докази.
Згідно із протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.12.2019, ОСОБА_8 звернувся до відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області з приводу проникнення до його квартири АДРЕСА_3 , звідки було викрадено гаманець чорного кольору із грошовими коштами у сумі 800 грн., 2 банківськими картами АТ КБ «ПриватБанк» та мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S4» білого кольору.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 08.12.2019 з фото таблицею до нього, місцем події є квартира АДРЕСА_3 .

Згідно письмової заяви ОСОБА_6 від 09.12.2019, останній у добровільному порядку видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S4», білого кольору, модель і9500 mini та зв`язку з двох ключів та шкіряного брелка у виді квадрату, що він викрав з квартири АДРЕСА_3 .

Відповідно до протоколу огляду речей від 09.12.2019 з фото таблицею, об`єктом якого є предмети, котрі у добровільному порядку видав працівникам поліції ОСОБА_6 , які він виніс з квартири АДРЕСА_3 , а саме мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S4», білого кольору, модель і9500 mini та зв`язку з двох ключів та шкіряного брелка у виді квадрату.

Згідно протоколу слідчого експерименту від 16.12.2019, проведеного за участі ОСОБА_6 у присутності понятих, останній на місці події розповів та показав, що 08.12.2019 близько 04 год. 00 хв. він вийшов покурити та побачив на третьому поверсі будинку АДРЕСА_2 , гаманець і зв`язку ключів, потім відчинив двері тамбура та направився до квартири АДРЕСА_4 , що була відчинена. Зайшовши до квартири у прихожій кімнаті побачив мобільний телефон білого кольору. В цей час прокинувся господар квартири та його дружина, котрі його вигнали з житла. Після того, ОСОБА_6 зазначив, що дістав з гаманця дві картки «ПриватБанк» та викинув їх, а гаманець разом із телефоном заховав за сміттєпроводом на третьому поверсі зазначеного будинку.

Висновки суду за результатами розгляду справи.
Оцінивши кожний досліджений та перевірений в судовому засіданні доказ з точки зору належності, допустимості, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд, поза розумного сумніву, вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні умисного злочину проти власності. А поведінку обвинуваченого, зокрема щодо визнання вини не у повному обсязі, суд сприймає як таку, що направлена на уникнення більш суворої кримінальної відповідальності.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, а саме: як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане із проникненням до житла.

Обставин, що б пом`якшували або обтяжували покарання, судом не встановлено.

Згідно медичної довідки обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не знаходиться.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, сімейний стан обвинуваченого, який не є одруженим, інвалідність 3 групи загального захворювання обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують або пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним кримінального правопорушення, думку потерпілого, який при призначенні покарання поклався на розсуд суду.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 слід призначити покарання в межах санкцій ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Тільки таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Суд вважає застосування інших, більш м`яких, видів покарання недоцільним, оскільки обвинувачений вчинив тяжкий злочин проти власності.

Підстав для застосування положень статей 69 та 691 КК України суд не знаходить.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Враховуючи наведені вище обставини, котрі характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України.
Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні, цивільний позов до обвинуваченого пред`явлено не було. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовувались на стадії досудового слідства за ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.12.2019 у вигляді цілодобового домашнього арешту на два місяці, проте строк дії ухвали закінчився 18.02.2020, питання щодо продовження обвинуваченому застосування запобіжного заходу не вирішувалось.

Згідно акту судово-психіатричного експерта від 16.06.2020 №237 обвинувачений ОСОБА_6 , виявляє ознаки хворобливого стану психіки, а саме органічного розладу особистості, який не позбавляє на даний час можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. Наявний психічний розлад позбавляв ОСОБА_6 здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, до якого відноситься інкриміноване протиправне діяння. ОСОБА_6 підпадає під дію ст.20 КК України та може постати перед судом. На даний час ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно ст.20 КК України, підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне на підставі ст.20 КК України визнати обвинуваченого ОСОБА_6 обмежено осудним і врахувати цю обставину при призначенні йому покарання.
На підставі п.2 ч.1 ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили злочини у стані обмеженої осудності.
У відповідності до ч.2 ст.94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку може бути застосовано судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно-небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до психіатричного закладу.
Приписами ч.2 ст.504 КПК України встановлено, що суд ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до висловленої Пленумом Верховного Суду України позиції у п.7 Постанови від 03.06.2005 №7 "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" - з огляду на те, що надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких саме і є критерієм обмеженої осудності (ч.1 ст.20, ч.2 ст.94 КК), судам слід враховувати, що до осіб, визнаних обмежено осудними, у разі потреби може застосовуватися лише цей вид примусових заходів медичного характеру. Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним особам у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду.
На підставі викладеного, суд доходить висновку про необхідність врахувати стан обмеженої осудності ОСОБА_6 як підставу застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання обвинуваченого.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_6 покласти наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У відповідності до ст.ст.20, 93, 94 КК України застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.
Речові докази у справі:

-мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S4», білого кольору, та зв`язку з двох ключів залишити потерпілому ОСОБА_8 , як йому належні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому, його захиснику та потерпілому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1