Справа № 199/707/17
У Х В А Л А
іменем України
21 серпня 2020 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_4 про самовідвід як головуючого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002981 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_4 заявив собі самовідвід як головуючому у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002981 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Самовідвід обґрунтовується тим, що 17 серпня 2020 року ним від канцелярії суду був отриманий обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за ст. 122 ч. 1 КК України - судовий номер справи № 199/707/17, номер провадження № 1-кп-199/489/20. При ознайомленні з матеріалами було встановлено, що автоматизований розподіл цієї справи у відповідності до ст. 35 КПК України не проводився. Причинами проведення неавтоматизованого розподілу було - відповідно до рішення зборів суддів про те, що кримінальне провадження, котре було надіслане на належне оформлення, після його надходження до суду передається тому складу суду, котрий направив кримінальне провадження на дооформлення. Але зазначене кримінальне провадження поверталось прокурору двічі і різними суддями: 16 березня 2017 року суддею ОСОБА_4 і 12 березня 2018 року суддею ОСОБА_1 . Оскільки така ситуація не оговорена в рішенні зборів суддів стосовно саме кримінальних проваджень за нормами КПК України, то передача цього кримінального провадження в неавтоматизованому порядку одному з суддів - може бути розцінено як порушення і привести до формування незаконного складу суду. Застосовувати у даному випадку аналогію з рішенням зборів суддів стосовно розподілу справ про адміністративні правопорушення за нормами КУпАП - є неправильним і безпідставним, оскільки загальні засади КПК України, ст.ст. 8, 9, 35 КПК України не допускають у кримінальному судочинстві аналогію. Його самовідвід попереджає можливість скасування вироку, або іншого рішення суду за мотивами незаконності складу суду, що може з`ясуватися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями. Вважає, що ця справа повинна бути розподілена між суддями саме в автоматизованому режимі у відповідності до вимог ст. 35 КПК України, оскільки законних підстав на даний момент для розподілу цієї справи в неавтоматизованому режимі - немає.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні просить вирішити заяву про самовідвід на розсуд суду.

Інші учасники відповідного судового провадження та суддя ОСОБА_4 в судове засідання з розгляду заяви про самовідвід не з`явилися.

Вирішуючи заяву виходжу з того, що згідно ч. 3 ст. 35 КПК України, визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом вірогідності, який враховує кількість проваджень, що знаходяться на розгляді у суддів, заборону брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну їх повноважень. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду, крім випадків, установлених законом.

Чинне Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затверджене рішенням Ради суддів України № 30 від 26 листопада 2010 року, передбачає, що визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою шляхом:

-автоматизованого розподілу судових справ під час реєстрації відповідної судової справи;

-пакетного автоматизованого розподілу судових справ після реєстрації певної кількості судових справ;

-розподілу судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді;

-визначення складу суду з метою заміни судді (суддів);

-повторного автоматизованого розподілу судових справ.

Збори суддів відповідного суду мають право визначати особливості автоматизованого розподілу судових справ у випадках, прямо передбачених цим Положенням (п. 2.3.2 Положення).

Таким чином, визначення судді для розгляду конкретної справи здійснюється або шляхом автоматизованого розподілу судових справ, або шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді. При цьому, збори суддів відповідного суду мають право визначати особливості автоматизованого розподілу судових справ.

За п. 2.9.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська, затверджених рішенням зборів суддів від 22 липня 2015 року (з подальшими змінами), Кримінальна справа/провадження, що повернулася після додаткового розслідування/усунення недоліків, розглядає по суті суддя, який виносив постанову/ухвалу про направлення справи на додаткове розслідування/повернення обвинувального акту.

Суддя ОСОБА_4 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 січня 2017 року був визначений головуючим з розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002981 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України (єдиний унікальний номер судової справи 199/707/17) під час надходження зазначеного кримінального провадження в суд вперше.

Згідно ухвали від 16 березня 2017 року обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України

Після повернення обвинувального акту до суду 17 серпня 2020 року за протоколом розподілу справи між суддями у неавтоматичному режимі, справа з єдиним унікальним номером судової справи 199/707/17 була передана судді ОСОБА_4 з обґрунтуванням: «Відповідно до рішення зборів суддів кримінальне провадження, котре було надіслано на належне оформлення, після надходження до суду передається тому ж складу суду, котрий направив кримінальне провадження на дооформлення».

Таким чином, справа була передана судді ОСОБА_4 як раніше визначеному у судовій справі судді.

Синтаксична конструкція «раніше визначений у судовій справі суддя» є достатньо чуткою та зрозумілою для застосування. Суддя у заяві про самовідвід не посилається на те, що будь-які інші судді раніше за нього були визначені головуючими у цій справі і такі обставини не вбачаються з наданих матеріалів.

Підстави для відводу судді визначені ст. 75 КПК України, згідно якої слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

В рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Оскільки суддя ОСОБА_4 27 січня 2017 року вперше автоматизованою системою документообігу суду був визначений головуючим у відповідному кримінальному провадженні і 17 серпня 2020 року справа була передана йому як раніше визначеному у судовій справі судді, підстави для задоволення самовідводу (у межах доводів, викладених у відповідній заяві) не встановлені.

Керуючись ст.ст. 35, 75, 80, 81 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у задоволенні заяви судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_4 про самовідвід як головуючого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002981 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:

21.08.2020