Справа № 606/800/18
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
24 грудня 2019 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд

Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовлі кримінального провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буданів Теребовлянського району Тернопільської області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, працюючого постійним кочегаром Теребовлянської спеціалізованої школи-ліцею, раніше не судимого,

за ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000093 від 24 березня 2018 року ОСОБА_6 обвинувачується у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК Країни, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у інше приміщення за наступних обставин.

Так, 23 березня 2018 року приблизно о 10 год. 00 хв. ОСОБА_6 перебував на території господарства ОСОБА_7 , 1930 року народження, яке знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 . В цей час у нього виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення майна належного ОСОБА_8 , 1968 року народження, жителя АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна належного ОСОБА_8 , ОСОБА_6 23 березня 2018 року перебуваючи за адресою : АДРЕСА_2 діючи умисно, таємно, переслідуючи корисливі цілі з метою особистого збагачення, відчинив незачинені на замок двері гаражного приміщення, викрав із гаражного приміщення, який розміщений на території господарства, болгарку марки «Інтерскол» потужністю 2300 Вт., бензопилу синього кольору марки «Байкал Power trim 2», електрозварювальний апарат інвентарного типу марки «Дніпро М ММА 250 D», чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 3815 грн. 34 коп.

Викравши вказані речі, а саме : болгарку марки «Інтерскол» потужністю 2300 Вт., бензопилу синього кольору марки «Байкал Power trim 2», електрозварювальний апарат інвентарного типу марки «Дніпро М ММА 250 D», ОСОБА_6 покинув місце скоєння злочину, в подальшому викраденими електроінструментами розпорядився на свій розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 своєї вини у вчиненому не визнав та дав показання, що з ОСОБА_8 познайомився випадково в середині місяця березня 2018 року, коли той по особистих справах, як пасажира сів в належний йому на праві власності автомобіль. Під час розмови, оскільки обоє є водіями та мають свій легковий транспорт, вони стали розмовляти на автомобільну тематику. Він повідомив ОСОБА_8 , що в його автомобілі є проблема в задньому мості автомобіля, до якого необхідно поміняти редуктор. ОСОБА_8 погодився допомогти йому, оскільки по місцю проживання має редуктор бувший у користуванні. Вони обмінялись телефонами та зустрілись в цей же день в його господарстві, що в селі Глещава Теребовлянського району. Незабаром зустрівшись ОСОБА_8 показав йому редуктор, який він ОСОБА_6 придбав за 1200 гривень. З метою встановлення редуктора на свій автомобіль він звернувся до ОСОБА_9 , який займається ремонтом автомобілів. Коли редуктор було встановлено на його ОСОБА_6 автомобіль, то виявилось що редуктор несправний. По вказаній причині, через декілька днів, він ОСОБА_6 поїхав по місцю проживання ОСОБА_8 , який дав йому ще один редуктор, але і той, після того як його встановив ОСОБА_9 і, після того як вони його випробували, також виявився несправним, про що він довів до відома ОСОБА_8 , але той відмовився повертати оплачені ним грошові кошти за редуктор. В подальшому ОСОБА_8 перестав відповідати на його телефонні дзвінки, через що він ОСОБА_6 вирішив поїхати до нього в с. Глещава, щоб забрати оплачені ним гроші за редуктор.

В даний населений пункт він приїхав автомобілем 23 березня 2018 року, близько 8 години ранку разом зі своїм знайомим по роботі ОСОБА_10 . Під`їхавши до господарства ОСОБА_8 він ОСОБА_6 вийшов з автомобіля та направився до житлового будиноку, а ОСОБА_10 залишився в середині автомобіля, яким він зупинив біля брами в господарство потерпілого ОСОБА_8 . Підійшовши до вхідних дверей будинку, він постукав в них, і на стукіт вийшла старша жінка, від якої він дізнався, що ОСОБА_8 перебуває в м. Тернополі і буде вдома в кінці дня або на вихідних. До її відома ним ОСОБА_6 було доведено, що ОСОБА_8 продав йому несправну запчастину до автомобіля. Щоб пересвідчитись, що ОСОБА_8 дійсно не має вдома, він зайшов всередину гаража, який був не зачинений та знаходиться на відстані біля 5-ти метрів до вхідних дверей будинку. Автомобіля в гаражі не було. Тоді він помітив в гаражі різного роду інструменти та взяв із собою електрозварювальний апарат, бензопилку та болгарку і сказав жінці, що стояла на порозі, що поверне їх коли ОСОБА_8 поверне йому гроші за придбаний ним несправний редуктор, на що вона відповіла, щоб він сам розбирався з ОСОБА_8 . Електроінструмент він помістив у свій автомобіль та поїхав на роботу, де залишив його під столом у приміщенні котельні. Біля обіду він подзвонив до ОСОБА_8 і розповів йому про свої дії та умови щодо повернення взятих ним електроінструментів. Оскільки, ОСОБА_8 сказав, що йому зателефонує в цей же день коли буде їхати додому, однак не зробивши цього, то він ОСОБА_6 біля 22 год. сам передзвонив до нього, на що той відповів, що не може з ним розмовляти, оскільки перебуває в лікарні.

На наступний день, при його ОСОБА_6 сприянні, взяті ним у ОСОБА_8 електроінструменти були вилучені працівниками поліції.

За заміну редукторів, крім оплачених ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 1200 гривень, він ОСОБА_6 поніс ще і витрати в сумі 1000 гривень за їх всатновлення, заміну мастил, бензин на дорогу та допоміжні матеріали.

Своєї вини в скоєнні крадіжки електроінструментів не визнає, оскільки їх взяв не з метою крадіжки, а з метою спонукання ОСОБА_8 до повернення грошових коштів за неналежне виконання домовленостей, що існували між ними з приводу купівлі-продажу бувшого у користуванні редуктора до заднього моста автомобіля.

Суд оцінює позицію обвинуваченого ОСОБА_6 послідовною. Дана позиція узгоджується з матеріалами кримінального провадження та здобутими під час судового розгляду справи доказами.
Оцінюючи доводи обвинувачення щодо наявності в діях ОСОБА_6 ознак злочину суд виходить із вимог ст. 94 КПК України, відповідно до якої суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Виходячи з положень ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Тобто доведення вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим покладається виключно на сторону обвинувачення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться в її користь.

Так, відповідно до статті 185 КК України крадіжкою є таємне викрадення чужого майна.

Крадіжка, що поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, або таким що завдала значної шкоди потерпілому, кваліфікується за ч.3 ст.185 КК України.

З об`єктивної сторони крадіжка відноситься до злочинів з матеріальним складом. Тому, крім діяння (таємного викрадення), обов`язковими її ознаками є позитивна матеріальна шкода, спричинена власнику викраденого майна, яка визначається його вартістю, а також причинний зв`язок між цією шкодою і таємним викраденням.
Викрадення полягає в дії (активній поведінці) і означає незаконне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника. Таке вилучення обов`язково повинне бути таємним.
Викрадення має бути безоплатним: винний не повертає викрадене, не оплачує його вартість, не відшкодовує її будь-яким еквівалентом.
З суб`єктивної сторони крадіжка передбачає тільки прямий умисел, тобто особа усвідомлює, що посягає на чужу власність, таємно вилучає чуже майно, на яке вона не має ніякого права, передбачає спричинення матеріальної шкоди в певному розмірі і бажає спричинити таку шкоду.
Обов`язковими суб`єктивними ознаками крадіжки є корисливий мотив спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна та корислива мета збагатитися.
Частина 3 ст. 185 КК України передбачає крадіжку, поєднану з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або таку, що завдала значної шкоди потерпілому.
Під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище розуміється незаконне вторгнення до них будь-яким способом.
Обов`язковою ознакою проникнення є його незаконність, тобто відсутність у особи права перебувати у перелічених місцях, де знаходиться майно, і з суб`єктивної сторони проникнення вчиняється обов`язково з метою крадіжки.
Аналіз показань потерпілого, свідків та обвинуваченого, свідчить про відсутність в діях ОСОБА_6 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Так, дії обвинуваченого ОСОБА_6 не містять ознак таємності, вилучення майна не мало безоплатного характеру. У обвинуваченого ОСОБА_6 був відсутній умисел на таємне вилучення майна потерпілого ОСОБА_8 . Обвинувачений ОСОБА_6 не бажав спричинити потерпілому матеріальної шкоди. У обвинуваченого не було корисливого мотиву він не бажав збагатитися за рахунок майна потерпілого, у обвинуваченого не було корисливої мети збагачення. Перебування обвинуваченого ОСОБА_6 у господартві ОСОБА_7 та у приміщенні гаражу не містить ознак незаконності.
Як встановлено в судовому засіданні доводи обвинувачення про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України базується на показаннях потерпілого ОСОБА_8 .

Так, потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні дав показання, що в березні місяці 2018 року випадково познайомився з ОСОБА_6 , у якого була потреба в придбанні редуктора до ходової частини належного йому автомобіля ВАЗ-2106. Він запропонував ОСОБА_6 свої послуги, через що вони поїхали в село Глещава Тере-бовлянського району Тернопільської області, де він ОСОБА_8 дав ОСОБА_6 бувший в користуванні редуктор, пояснивши при цьому, що у разі необхідності має ще один редуктор. За редуктор ОСОБА_6 оплатив йому 1200 гривень, при цьому вони обмінялись номерами мобільних телефонів. Через декілька днів ОСОБА_6 знову приїхав до нього в село Глещава, пояснивши при цьому, що редуктор не придатний для експлуатації, через що він дав йому ще один редуктор, але і той, як йому стало відомо через декілька днів зі слів ОСОБА_6 , також виявився непридатним для експлуатації. В усі ці два рази його теща ОСОБА_7 бачила ОСОБА_6 візуально, але в розмову з ним не вступала. Після цього вони домовились зустрітись в місті Теребовля, оскільки він ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_6 ще і редуктор з власного автомобіля, який використовує для поїздок, безпосередньо перевірити його технічний стан та обговорити свої подальші дії по даному питанню. Ввечері, 23 березня 2018 року, його дружина ОСОБА_11 подзвонила до його тещі (своєї мами ОСОБА_7 ), від якої під час телефонної розмови взнала, що ОСОБА_12 вранці цього дня, відчинивши не зачиненні на замок двері гаражного приміщення, викрав звідти електрозварювальний апарат. Його ОСОБА_8 , в цей час вранці 23 березня 2018 року, вдома не було, оскільки перебував в місті Тернополі через захворювання його онуки. Ще до приїзду додому, він ОСОБА_8 подзвонив до ОСОБА_6 та довів до відома останнього, щоб той повернув взяті ним електроінструменти, а якщо цього не станеться, то він повідомить поліцію про його ОСОБА_6 , протиправні дії. Коли він ОСОБА_8 , у цей день у вечері приїхав по місцю проживання в село Глещава Теребовлянського району, то виявив, що з гаражу пропала болгарка, бензопила, електрозварювальний апарат та рубанок, які належали йому на праві власност. В цей же вечір, з слів тещі йому стало відомо, що вранці ОСОБА_6 зайшов до житлового будинку, де вона перебувала, та довів до її відома, що і другий редуктор, який він йому дав не придатний для експлуатації. Коли ОСОБА_6 вийшов з приміщення будинку, то з слів тещі, вона згодом вийшла за ним, побачивши ОСОБА_6 вже за хвірткою до їхнього господарства, де він сказав тещі, що забрав електрозварювальний апарат. Також потерпілий ОСОБА_8 дав показання суду, що ще до того, як його дружина подзвонила до тещі (до своєї мами), ОСОБА_6 дзвонив до нього та повідомив, що взяв з його господарства електрозварювальний апарат. Викрадені електроінструменти йому ОСОБА_8 не повернуті та знаходяться на зберіганні в поліції.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 теща потерпілого ОСОБА_8 , дала показання, що до 23 березня 2018 року ОСОБА_6 двічі приїзджав у їхнє господарство, що в селі Глещава Теребовлянського району. Останній раз приїхав 23 березня 2018 року, біля 8 годин ранку. При цьому ОСОБА_6 зайшов в приміщення житлового будинку та запитав у неї де її зять ОСОБА_8 , нащо вона відповіла, що того вдома не має, оскільки поїхав в місто Тернопіль. ОСОБА_6 довів до її відома, що зять дав йому «нездалу річ», на що вона відповіла йому, щоб вони самі розібрались між собою у даному питанні. Коли ОСОБА_13 вийшов з приміщення будинку, то в цей час почав гавкати собака. Вона також вийшла з будинку і біля хвіртки їхнього господарства побачила ОСОБА_6 , який сказав до неї, що нехай її зять поверне йому гроші за те «нездале», яке йому продав, а він ОСОБА_6 , після цього поверне йому електрозварювальний апарат. В цей день, у вечірній час, до неї подзвонила дочка ОСОБА_14 , якій вона повідомила, що ОСОБА_6 з гаражу забрав електрозварювальний апарат. Самі двері до гаражу на замок закриті не були. Автомобіль ОСОБА_6 залишив біля брами в її господарство. Сама хвіртка з суцільної бляхи, а тому вона бачила лише голову ОСОБА_6 , коли той 23 березня 2018 року вийшов за хвіртку з її господарства.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 дружина потерпілого ОСОБА_8 , дала показання, що 23 березня 2018 року була на роботі в місті Тернополі, куди до неї автомобілем вранці приїхав її чоловік ОСОБА_8 . В цей день, біля 9 години, до її чоловіка подзвонив ОСОБА_6 . З слів чоловіка потерпілого ОСОБА_8 її стало відомо, що ОСОБА_6 просить повернути гроші за редуктор, який чоловік йому продав, оскільки редуктор не придатний для використання. До мами свідка ОСОБА_7 , вона зателефонувала в цей день біля 11 годин та дізналася від неї, що ОСОБА_6 вранці забрав з гаражу електрозварювальний апарат пояснивши, що поверне його ОСОБА_8 лише в тому випадку, коли той поверне гроші, якими він розрахувався за редуктор, що виявився непридатним для експлуатації. Додому вона та чоловік повернулись 23 березня біля 21 години та виявили, що в гаражі, який на замок не закривається, відсутні інструменти, в тім числі - електрозварювальний апарат. Про даний факт чоловік в цей же вечір повідомив співробітників поліції, які прибули на його виклик.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 дав показання, що у вільний час займається ремонтом легкових автомобілів. Сам також є водієм. У березні 2018 року до нього, двічі, на автомобілі марки «ВАЗ-2106» приїздив житель сусіднього села ОСОБА_6 . В належному йому ОСОБА_6 автомобілі були проблеми з редуктором до ходової частини. Він двічі, протягом декількох днів, встановлював редуктори на легковий автомобіль, які були в повній зборці. В процесі їх експлуатації кожен з редукторів виявився технічно не справним. З слів ОСОБА_6 , бувші в корис-туванні редуктори він купляв в однієї і тієї ж особи. Згодом йому стало відомо від ОСОБА_6 , що через те, що особа, в якої він купив редуктори не повертає йому гроші, то він через це забрав у даного громадянина електроінструменти з метою, щоб той повернув йому грошові кошти.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 дав показання, що він разом з ОСОБА_6 працює в Садівській школі в місті Теребовля. Коли в березні місяці 2018 року він вранці йшов на роботу, то по дорозі біля нього автомобілем зупинився ОСОБА_6 , який попросив його, щоб йому було веселіше, поїхати з ним в село Глещава, де він має особисті справи, на що він погодився. По приїзду в даний населений пункт ОСОБА_12 зупинився автомобілем біля воріт одного з господарств та направився в дане господарство. Він же, залишився в салоні автомобіля. Через деякий час ОСОБА_6 став повертатись до автомобіля. В його руках він побачив електрозварювальний апарат, бензопилку та болгарку. При наближенні до автомобіля, він через відкриті до автомобіля дверки, чув фрагмент розмови ОСОБА_6 з жінкою, яка перебувала в даному господарстві «розбирайтесь самі, я в тому не розуміюсь». З слів ОСОБА_6 йому також стало відомо, що той поверне вказаний інструмент його власникові, якого на момент приїзду ОСОБА_6 не було вдома, коли той поверне йому гроші за редуктор, який він йому продав, і який (редуктор) виявився непридатним для експлуатації. Коли вони приїхали в школу, то ОСОБА_6 дзвонив до власника електроінструментів, які він залишив під столом в приміщенні кладової. На наступний день він був присутній як понятий, коли працівники поліції вилучали вищевказані електроінструменти.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 дав показання, що в період опалювального сезону, як і ОСОБА_6 , він працює кочегаром в шкільному навчальному закладі міста Теребовля. 24 березня 2018 року він зранку прийшов на роботу, щоб змінити ОСОБА_6 . В підсобному приміщенні під столом знаходились електроінструменти : болгарка, бензопила та електрозварювальний апарат, які в цей же день були вилучені працівниками поліції. При їх вилучені працівники поліції запросили його як понятого. При цьому, в цей же день, ОСОБА_6 , довів в тім числі і до його відома, що дані інструменти він взяв в господарстві потерпілого, щоб той повернув йому гроші за редуктор. До вказаного дня, він ОСОБА_15 двічі був присутнім при випробуванні редуктора від заднього моста легкового автомобіля, який потерпілий дав ОСОБА_6 . Заміну редуктора проводив ОСОБА_9 . При випробуванні було встановлено непридатність редуктора до експлуатації.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 швагро потерпілого ОСОБА_8 , дав показання суду, що з потерпілим проживає в одному господарстві. Вранці 23 березня 2018 року його мама свідок ОСОБА_7 , через приїзд до них ОСОБА_6 , вийшла з приміщення будинку і коли повернулась, то з її слів йому стало відомо, що ОСОБА_6 «забрав» з господарства електрозварювальний апарат, довівши при цьому до відома мами, що поверне його, коли ОСОБА_8 поверне йому гроші за запчастину. Раніше ОСОБА_6 двічі приїзджав до них в господарство.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_17 дав показання, що 23 березня 2018 року він на прохання ОСОБА_8 був запрошений в як понятий при огляді господарства в селі Глещава Теребов-лянського району, де проживає ОСОБА_8 . Під час спілкування та проведення огляду місця події у вказаному господарстві, йому стало відомо, що у ОСОБА_8 виникли проблеми через те, що той дав невідомому для нього ОСОБА_17 громадянину «нездалий» редуктор, через що останній «забрав» у нього інструмент, який знаходився в гаражі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 дав показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_17 .

Дані показання потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_7 тещі потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_11 дружини потерпілого ОСОБА_8 частково не узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

Неузгодженими є фактичні дані що вказують на таємний та безоплатний характер вилучення майна потерпілого обвинуваченим ОСОБА_6 , корисливий мотив, мету збагачення та умисел на таємне вилучення майна потерпілого та спричинення йому матеріальної шкоди.

За вказаних обставин, показання потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_11 , у вказаній вище частині, дані в судовому засіданні, суд оцінює критично, так як вони не узгоджуються та заперечуються показаннями обвинуваченого ОСОБА_19 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

Таким чином, показання дані у судовому засіданні потерпілим та свідками, які стороною обвинувачення представлені як докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 , у своїй належності, допустимості, достовірності та достатності - з точки зору достатності та взаємозв`язку не є переконливо достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття судом відповідного процесуального рішення про винуватість ОСОБА_6 у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а від так не доводять наявності у його діях складу вказаного кримінального правопорушення.

Крім показів потерпілого ОСОБА_8 та вищевказаних свідків стороною обвинувачення надано ряд доказів, які досліджені в судовому засіданні. Зокрема, на думку сторони обвинувачення винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України також доводиться :

протоколом огляду місця події від 23 березня 2018 року проведеним у період з 22 год. 30 хв. до 00 год. 40 хв., складеним т.в.о. слідчого СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_20 , за результатами огляду підсобного приміщення (гаражу), який розташований на АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_7 , зі слів громадянина ОСОБА_8 встановлено, що у вказаному підсобному приміщенні (гаражі) знаходилися його власні речі, а саме зварювальний апарат марки «Дніпро ММА-200» чорного кольору, електрична «болгарка» невідомої йому марки та електричний рубанок теж невідомої йому марки. Як пояснив власник електроінструмента ОСОБА_8 вказане майно було винесено невідомою йому особою через бокові двері гаража через господарство на дорогу.;

(а.с.120-123)

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення складеним 24 березня 2018 року о14 год. 20 хв. т.в.о. слідчого СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_20 про крадіжку електро інструмента громадянина ОСОБА_8 , який заявив, що у нього близько 10 год 00 хв. З підсобного приміщення гаражу невстановлена особа в березні 2018 року викрала електро інструмент : зварювальний апарат, електро рубанок, електро «болгарку» із діаметром круга 200 мм невідомих йому марок в АДРЕСА_2 та бензопилу, вказаний інструмент був у його користування.;

(а.с. 118-119)

витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (кримінального провадження № 0000093) про внесення 24 березня 2018 року до Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000093 відомостей про те, що близько 10 год. 00 хв., 23 березня 2018 року ОСОБА_6 , 1960 року народження, житель с. Семенів Теребовлянського району проник через незачинені двері в гаражне приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та викрав електро інструмент, а саме електро зварювальний апарат марки «Дніпро М», електро «болгарка», електро рубанок та бензопилу бувшу у користуванні громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с. Глещава Теребовлянського району, чим завдав матеріальну шкоду на загальну суму 4500 грн. 00 коп. Органом досудового розслідування Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області визначено правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 185 КК України.;

(а.с. 1)

протоколом огляду місця події від 24 березня 2018 року проведеним у період з 14 год. 20 хв. до 15 год. 00 хв., складеним слідчим СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції ОСОБА_21 , за результатами огляду підсобного приміщення (котельні), яка розташований на території ЗОШ № 3, що на вул. Шевченка в м. Теребовлі Теребовлянського району Тернопільської області встановлено, що у вказаному підсобному приміщенні (котельні) знаходився мішок білого кольору та мішок коричневого кольору, у яких виявлено електроінструмент, а саме : «болгарку» «Інтерскол» потужністю 2300 Вт. з відрізним кругом жовтого кольору, бензопила синього кольору марки «Байкал» з шиною 45 см «Power trim 2», електрозварювальний апарат інвентарного типу марки «Дніпро М ММА 250 D» з кабелем чорного кольору. Виявлені електроінструменти під час огляду було вилучено.;

(а.с.124-129)

висновком судової товарознавчої експертизи № 6-262/18 від 13.04.2018 року, з якого вбачається, що ринкова вартість зварювального апарата (зварювального інвектора) торгової марки «Дніпро-М» модель «ММА 250D mini», станом на час вчинення злочину, могла становити 1479 грн. 60 коп. без врахування вартості оригінальних комплектуючих та за умови працездатності.;

(а.с.131-137)

висновком судової товарознавчої експертизи № 6-260/18 від 13.04.2018 року, з якого вбачається, що ринкова вартість викраденої бензопили ланцюгової торгової марки «Байкал» модель «Power trim 2», наданої на експертизу, станом на час вчинення злочину, могла становити 894 грн. 87 коп.;

(а.с.140-147)

висновком судової товарознавчої експертизи № 6-261/18 від 12.04.2018 року, з якого вбачається, що ринкова вартість викраденої кутової шліфувальної машини (болгарки) торгової марки «Інтерскол» модель «УШМ 230/2300М», станом на час вчинення злочину, могла становити 1440 грн. 87 коп.;

(а.с.150-156)

постановою про доручення до кримінального провадження № 0000093 речового доказу від 19 квітня 2018 року, винесеною слідчим СВ Теребовлчнського ВП ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції ОСОБА_22 , згідно якої було визнано речовими доказами «болгарку» «Інтерскол» потужністю 2300 Вт., бензопилу синього кольору марки «Байкал Power trim 2», електрозварювальний апарат інвентарного типу марки «Дніпро-М ММА 250D».;

(а.с.157)

Однак, стороною обвинувачення не надано належних, допустимих і достовірних доказів, які б підтверджували наявність діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 та наявність у його діях складу кримінального правопорушення. Сукупність доказів зібраних стороною обвинувачення не є достатньою та взаємозв`язаною для прийняття судом рішення про винуватість ОСОБА_6 , та не є достатньою та взаємозв`язаною для спростування показань обвинуваченого ОСОБА_6 та доказів, які свідчать про його невинуватість.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Вирок суду повинен бути ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими з точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність доказів повинна бути достатньою та взаємозв`язаною для прийняття законного, обґрунтованого і вмотивованого судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. На підставі вимоги безпосередності судового розгляду всі належні й допустимі згідно із законом докази підлягають установленню й дослідженню під час судового засідання.

Дослідивши докази, якими обвинувачення обґрунтовує доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 суд приходить до висновку про не винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Так, 23 березня 2018 року у період з 22 год. 30 хв. до 00 год. 40 хв. т.в.о. слідчого СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_20 складено протоколом огляду місця події підсобного приміщення (гаражу), який розташований на АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_7 , згідно якого проведено огляду місця події вказаного вище приміщення, звідки, зі слів громадянина ОСОБА_8 викрадено його особисті речі, а саме зварювальний апарат марки «Дніпро ММА-200» чорного кольору, електрична «болгарка» невідомої йому марки та електричний рубанок теж невідомої йому марки. Як пояснив власник електроінструмента ОСОБА_8 вказане майно було винесено невідомою йому особою через бокові двері гаража через господарство на дорогу(а.с.120-123).

Однак,згідно ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом (недопустимих доказах), а також на припущеннях.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому КПК. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 87 КПК України докази, отримані внаслідок здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу є недопустимими.

За змістом статтей 214, 223, 237 КПК огляд є слідчою (розшуковою) дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. Перед проведенням слідчої (розшукової) дії особам, які беруть у ній участь, роз`яснюються їх права і обов`язки, передбачені КПК, а також відповідальність, встановлена законом. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після огляду.

Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі. Без наявності такої інформації проведення огляду місця події не допускається.

Разом з тим, у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б стали підставою для проведення 23 березня 2018 року огляду місця події у домоволодінні ОСОБА_7 , що за адресою АДРЕСА_2 . Натомість відомості про вчинення кримінального правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань лише на наступний день 24 березня 2018 року о 13 год. 43 хв. (а.с. 1) і на підставі даних, отриманих від громадянина ОСОБА_8 у заяві від 24 березня 2018 року про вчинене кримінальне правопорушення. Сама заява громадянина ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення до матеріалів кримінального провадження як доказ не додавалася. Про її існування свідчить лише протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення складеним 24 березня 2018 року о 14 год. 20 хв. (а.с. 118-119).

За таких обставин, проведений органами досудового розслідування 23 березня 2018 року огляд місця події фактично є обшуком, який згідно приписів ч. 2 ст. 234 КПК здійснюється лише на підставі ухвали слідчого судді та після внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 3 ст. 214 КПК). До постановлення ухвали слідчого судді слідчий, прокурор має право увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Оскільки з зазначеним клопотанням до слідчого судді прокурор, слідчий не звертались, тому згідно з ч. 3 ст. 233 КПК встановлені внаслідок такої слідчої дії докази є недопустимими й не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень.

Вказана правова позиція міститься у Постанові колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 червня 2018 року(ВС/ККС № 740/5066/15-к від 07.06.2018).

Із врахуванням наведеного вище протокол огляду місця події від 23 березня 2018 року проведеним у період з 22 год. 30 хв. до 00 год. 40 хв., складеним т.в.о. слідчого СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_20 (а.с.120-123) є недопустимим доказом винуватості ОСОБА_6 , відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 87 КПК України.

Як вже зазначалося вище, 24 березня 2018 року о 13 год. 43 хв. до Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000093 були внесені відомості про те, що близько 10 год. 00 хв., 23 березня 2018 року ОСОБА_6 , 1960 року народження, житель с. Семенів Теребовлянського району проник через незачинені двері в гаражне приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та викрав електро інструмент, а саме електро зварювальний апарат марки «Дніпро М», електро «болгарка», електро рубанок та бензопилу бувшу у користуванні громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с. Глещава Теребовлянського району, чим завдав матеріальну шкоду на загальну суму 4500 грн. 00 коп. Органом досудового розслідування Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області визначено правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 185 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 0000093 про внесення 24 березня 2018 року(а.с. 1).

Однак, згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення складеного 24 березня 2018 року о14 год. 20 хв. т.в.о. слідчого СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_20 про крадіжку електро інструмента громадянина ОСОБА_8 , який заявив, що у нього близько 10 год 00 хв. з підсобного приміщення гаражу невстановлена особа в березні 2018 року викрала електро інструмент (а.с. 118-119).

Вище викладене свідчить, що фактично відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено до звернення громадянином ОСОБА_8 із заявою про вчинене кримінальне правопорушення, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 214 КПК України, згідно якої слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до п.п. 1.7 розділу 2 Положення про ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України 06.04.2016 р. № 139, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.05.2016 р. за № 680/28810 в ЄРДР вказується прізвище, ім`я, по батькові керівника прокуратури, органу досудового розслідування, слідчого, прокурора, який вніс відомості до Реєстру та/або розпочав досудове розслідування та/або здійснює досудове розслідування чи процесуальне керівництво.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (кримінального провадження № 0000093) про внесення 24 березня 2018 року до Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000093визначено орган досудового розслідування Теребовлянський ВП ГУНП в Тернопільській області, слідчих, які здійснюють досудове розслідування ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 .

Однак, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення склав 24 березня 2018 року о14 год. 20 хв. т.в.о. слідчого СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_20 , прізвище якого не відображено у витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань (кримінального провадження № 0000093).

Вказана обставина вказує на те, що вказаний протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення складений не уповноваженим на здійснення досудового розслідування слідчим у кримінальному провадженні № 0000093.

Ця обставина стосується і протоколу огляду місця події від 23 березня 2018 року проведеним у період з 22 год. 30 хв. до 00 год. 40 хв., складеним т.в.о. слідчого СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_20 (а.с.120-123).

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння як здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

На вказані обставини наголошено в п. 3 Рішення Конституційного Суду України №12-рп/2011 р., відповідно до якого «визнаватися допустимими і використовуватись як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержанні відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства».

На підставі аналізу положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, Конституційний Суд України прийшов до висновку, що «обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо» (п. 3.2 Рішення Конституційного Суду України №12-рп/2011 р).

Таким чином, вказані вище докази були отримані стороною обвинувачення всупереч порядку, передбаченого КПК України, а відтак у силу статей 86, 87 КПК України є недопустимими.

Суд визнає недопустимим доказом винуватості ОСОБА_6 протокол огляду місця події від 24 березня 2018 року проведений у період з 14 год. 20 хв. до 15 год. 00 хв., складений слідчим СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції ОСОБА_21 , за результатами огляду підсобного приміщення (котельні), яка розташований на території ЗОШ № 3, що на вул. Шевченка в м. Теребовлі Теребовлянського району Тернопільської області встановлено, що у вказаному підсобному приміщенні (котельні) знаходився мішок білого кольору та мішок коричневого кольору, у яких виявлено електроінструмент, а саме : «болгарку» «Інтерскол» потужністю 2300 Вт. з відрізним кругом жовтого кольору, бензопила синього кольору марки «Байкал» з шиною 45 см «Power trim 2», електрозварювальний апарат інвентарного типу марки «Дніпро М ММА 250 D» з кабелем чорного кольору. Виявлені електроінструменти під час огляду було вилучено(а.с.124-129).

Проводилася фото фіксування результатів слідчої дії за допомогою фотоапарата «Canon FX 500 IS» із відображенням фотосвітлин у ілюстрованій таблиці (а.с.126-129). Фототаблиця складена т.в.о. слідчого СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_20 .

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Судом у судовому засіданні, вочевидь з аналізу змісту вказаного протоколу огляду місця події від 24 березня 2018 року проведений у період з 14 год. 20 хв. до 15 год. 00 хв., складеного слідчим СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції ОСОБА_21 встановлено, що вказана слідча дія проводилася не з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а з метою відшукання майна, яке було здобуте у результаті кримінального правопорушення.

Дана обставина підтверджується тим, що на час складання вказаного протоколу слідчому було відомо про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви громадянина ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення(а.с. 1) - слідчий ОСОБА_21 був уповноважений проводити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні. Також, йому було відомо, що 23 березня 2018 року у період з 22 год. 30 хв. до 00 год. 40 хв. т.в.о. слідчим СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_20 складено протоколом огляду місця події підсобного приміщення (гаражу), який розташований на АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_7 , згідно якого проведено огляду місця події вказаного вище приміщення, звідки, зі слів громадянина ОСОБА_8 викрадено його особисті речі, а саме зварювальний апарат марки «Дніпро ММА-200» чорного кольору, електрична «болгарка» невідомої йому марки та електричний рубанок теж невідомої йому марки. Як пояснив власник електроінструмента ОСОБА_8 вказане майно було винесено невідомою йому особою через бокові двері гаража через господарство на дорогу(а.с.120-123).

Слідчим ОСОБА_21 під час вказаного у протоколі від 24 березня 2018 року огляду місця події було відшукано та вилучено майно, яке було здобуте у результаті вчинення кримінального правопорушення, а саме : «болгарку» «Інтерскол» потужністю 2300 Вт. з відрізним кругом жовтого кольору, бензопила синього кольору марки «Байкал» з шиною 45 см «Power trim 2», електрозварювальний апарат інвентарного типу марки «Дніпро М ММА 250 D» з кабелем чорного кольору. Виявлені електроінструменти під час огляду було вилучено(а.с.124-129).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

За таких обставин, проведений органами досудового розслідування 24 березня 2018 року огляд місця події фактично є обшуком, який згідно приписів ч. 2 ст. 234 КПК України здійснюється лише на підставі ухвали слідчого судді. До постановлення ухвали слідчого судді слідчий, прокурор має право увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Так, відповідно до ст. 13 КПК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

У матеріалах кримінального провадження не міститься заяви про надання добровільної згоди на проникнення особи, яка володіла підсобним приміщенням (котельнею), яке розташоване на території ЗОШ № 3, що на вул. Шевченка в м. Теребовлі Теребовлянського району Тернопільської.

Одже, оскільки з зазначеним клопотанням до слідчого судді прокурор, слідчий не звертались, тому згідно з ч. 3 ст. 233 КПК встановлені внаслідок такої слідчої дії докази є недопустимими й не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень.

Згідно ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом (недопустимих доказах), а також на припущеннях.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому КПК. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 87 КПК докази, отримані внаслідок здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу є недопустимими.

Вказана правова позиція міститься у Постанові колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 червня 2018 року(ВС/ККС № 740/5066/15-к від 07.06.2018).

Також, вказаний протокол огляд місця події від 24 березня 2018 року фіксувався за допомогою фотоапарата «Canon FX 500 IS» із відображенням фотосвітлин у ілюстрованій таблиці (а.с.126-129), хоча відповідно до ч. 10 ст. 236 КПК України обшук житла чи іншого володіння особи на підставі ухвали слідчого судді в обов`язковому порядку фіксується за допомогою аудіо- та відеозапису.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння як здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

На вказані обставини наголошено в п. 3 Рішення Конституційного Суду України №12-рп/2011 р., відповідно до якого «визнаватися допустимими і використовуватись як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержанні відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства».

На підставі аналізу положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, Конституційний Суд України прийшов до висновку, що «обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо» (п. 3.2 Рішення Конституційного Суду України №12-рп/2011 р).

Із врахуванням наведеного вище протокол огляду місця події від 24 березня 2018 року проведений у період з 14 год. 20 хв. до 15 год. 00 хв., складений слідчим СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції ОСОБА_21 (а.с.124-129) є недопустимим доказом винуватості ОСОБА_6 , відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 87 КПК України.

Суд визнає недопустимими доказами винуватості ОСОБА_6 висновок судової товарознавчої експертизи № 6-262/18 від 13.04.2018 року (а.с.131-137), висновок судової товарознавчої експертизи № 6-260/18 від 13.04.2018 року (а.с.140-147), висновок судової товарознавчої експертизи № 6-261/18 від 12.04.2018 року(а.с.150-156).

Вирішуючи питання про допустимість вказаних доказів суд застосовує практику ЄСПЛ, який у вирішенні питання про справедливий судовий розгляд, застосовує доктрини «плодів отруйного дерева», тобто оцінку допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно. Тим не менше ЄСПЛ виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку, суд повинен в подібному випадку вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому, прикладом чого є рішення ЄСПЛ у справах «Хан проти Сполученого Королівства», «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Балицький проти України», «Шабельник проти України», «Нечипурук і Йонкало проти України», «Яременко проти України».

Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його (джерела) допомогою, також будуть вважатися неналежними (справа «Гефген проти Німеччини»).

Так, у рішенні по справі «Нечипурук і Йонкало проти України» ЄСПЛ зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводить до його несправедливості в цілому, незалежно від їх доказової сили, того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

У рішеннях по справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» ЄСПЛ застосував різновид доктрини «плодів отруйного дерева», а саме : коли визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і ті докази, які не були б отримані, якби не було отримано перших. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

Так, висновок судової товарознавчої експертизи № 6-262/18 від 13.04.2018 року (а.с.131-137), висновок судової товарознавчої експертизи № 6-260/18 від 13.04.2018 року (а.с.140-147) та висновок судової товарознавчої експертизи № 6-261/18 від 12.04.2018 року(а.с.150-156) не можуть вважатися допустимими доказами, оскільки є похідними від первинних доказів, а саме протоколу огляду місця події від 24 березня 2018 року проведеному у період з 14 год. 20 хв. до 15 год. 00 хв., складеному слідчим СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції ОСОБА_21 (а.с.124-129), який визнано судом недопустимим доказом винуватості ОСОБА_6 , відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 87 КПК України.

Вказаний висновок суду про недопустимість вказаних доказів підтверджується правовою позицією, яка міститься у Постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року(ВС/ККС № 455/2/17-к від 30.10.2019).

З наведених вище підстав суд визнає недопустимим доказом винуватості ОСОБА_6 також, і постанову про доручення до кримінального провадження № 0000093 речового доказу від 19 квітня 2018 року, винесену слідчим СВ Теребовлчнського ВП ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції ОСОБА_22 (а.с.157).

Підсумовуючи вище викладене суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення у судовому засіданні суду не представлено жодного належного і домустимого письмового доказу винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що стороною обвинувачення не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх - з точки зору достатності та взаємозв`язку доказів для прийняття відповідного процесуального рішення про винуватість ОСОБА_6 , а тому суд приходить до висновку про необхідність виправдання обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі ч.1 ст.373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

У відповідності до положень ст. 124 Конституції України забезпечення доведеності вини належить до основних засад судочинства.

Згідно п. 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 3 ст. 374 КПК України виправдувальний вирок постановляється в разі встановлення судом недоведеності обвинувачення.

Питання розподілу процесуальних витрат на залучення експертів для проведення експертиз, судом не вирішується, оскільки ч. 2 ст. 124 КПК України передбачено стягнення тільки з обвинуваченого витрат на залучення експерта у разі ухвалення саме обвинувального вироку, а витрати за залучення стороною обвинувачення експертів в порядку визначеному ч. 2 ст. 122 КПК України здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України.

Таким чином, керуючись п.п.1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Хан проти Сполученого Королівства», «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Балицький проти України», «Шабельник проти України», «Нечипурук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», ст.ст. 62, 124 Конституції України, п.п. 3, 3.2 Рішення Конституційного Суду України №12-рп/2011 року, постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 червня 2018 року(ВС/ККС № 740/5066/15-к від 07.06.2018)., постановою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року(ВС/ККС № 455/2/17-к від 30.10.2019)., ст. 24 КК України, ст.ст. 13, 17, 23,86, 87, 94, 100, 122, 124,214, 223, 233, 234, 237, 368, 373, 374 КПК України, п.п. 1.7 розділу 2 Положення про ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України 06.04.2016 р. № 139, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.05.2016 р. за № 680/28810, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати невинуватим та виправдати через відсутність в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів в загальній сумі 3815 грн. 34 коп. компенсувати за рахунок Державного бюджету України.
Речові докази у кримінальному проваджені(а.с.157), а саме :

зварювальний апарат (зварювальний інвектор) торгової марки «Дніпро-М» модель «ММА 250D mini», бензопилу ланцюгову торгової марки «Байкал» модель «Power trim 2», кутову шліфувальну машини (болгарку) торгової марки «Інтерскол» модель «УШМ 230/2300М», яка знаходится на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, повернути потерпілому ОСОБА_8 .

Апеляція на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1