Єдиний унікальний номер справи 201/1159/20
Номер провадження 1-кс/201/568/2020
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження № 0001865, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 липня 2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Абакан Красноярського краю, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, -

встановив:

Прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0001865, відомості про яке були внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 25 липня 2019 року.

З клопотання та доданих до нього матеріалів, вбачається, що групою слідчих слідчого відділу Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області розслідується кримінальне провадження № 0001865 по підозрі ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у тому, що 25 липня 2019 року о 02 годині 20 хвилин, останній, за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, проник в приміщення офісу провайдеру «Ігротекс», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Генерала Пушкіна, 1, де, маючи при собі заздалегідь підготовлений предмет за зовнішніми ознаками схожий на обріз мисливської рушниці, висловивши погрозу застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , вчинив напад на останнього, в результаті якого заволодів належним потерпілому майном на загальну суму 1 240 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у тому, що у невстановленому часі та місці, не маючи передбаченого законом дозволу, придбав та зберігав вибухові речовини та вибухові пристрої, які вилучені 10 грудня 2019 року під час обшуку в автомобілі «Mitsubishi Pagero 3.0 GLS».

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

За даним фактом розпочато досудове розслідування, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 липня 2019 року за № 0001865, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

10 грудня 2019 року в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, про що складено відповідний протокол із зазначенням дати та часу фактичного затримання 13 година 40 хвилин 10 грудня 2019 року.

11 грудня 2019 року в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

11 грудня 2019 року в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

29 січня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2019 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 07 лютого 2020 року.

На думку прокурора ОСОБА_3 , застосований до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має бути продовжений у межах строку досудового розслідування, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за останній з яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 років до 12 років, а тому існують передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики спроби підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення і які на разі не відшукані, незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни показів останніх, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, в тому числі, шляхом вільного спілкування з співучасниками злочину, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, які на теперішній час не зменшилися. Зазначив, що підозрюваний раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності і був засуджений, у тому числі, і за вчинення корисливих злочинів. Також, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України вважав за необхідне не застосовувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування та просив його задовольнити. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за останній з яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 12 років, а тому існують передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України заявлені у клопотанні ризики, які, на його переконання, є повністю доведеними і на теперішній не зменшилися. В обґрунтування наявності заявлених ризиків, додав, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, предмет схожий на мисливську рушницю, із застосуванням якого вчинено розбійний напад на потерпілого ОСОБА_7 не відшуканий, матеріали відносно особи за попередньою змовою з якою вчинений розбій, виділені в окреме провадження і ця особа не встановлена, а тому продовжують існувати ризики можливих спроб підозрюваного спотворити або знищити предмет за допомогою якого вчинено злочин та перешкоджати кримінальному провадженню шляхом вільного спілкування із співучасником злочину. Зазначив, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності та був засуджений, у тому числі, і за вчинення умисних корисливих злочинів, що свідчить про існування ризиків можливих спроб останнього переховуватись від органів досудового розслідування та вчинити інші кримінальні правопорушення. Вважав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 є недоцільним і не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків. З урахуванням вимог ч. 4 ст. 183 КПК України вважав за недоцільне застосовування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , вважав клопотання необґрунтованим, пославшись на недоведеність заявлених ризиків та невідповідність запобіжного заходу особі підозрюваного, мотивуючи тим, що його підзахисний має неповнолітню доньку та позитивно характеризується за місцем проживання, а тому, на його переконання, є всі підстави застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю підтримав позицію свого захисника, вважав, що прокурором не доведені заявлені у клопотанні ризики. Зазначив, що 25 липня 2019 року він не вчиняв розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_7 , а вилучені 10 грудня 2019 року під час обшуку автомобіля, яким він користувався, граната, запал та флешки йому підкинули працівники поліції. Додав, що під час досудового розслідування відмовився давати будь-які покази з приводу повідомленої йому підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України. Зазначив, що із працівниками поліції, які проводили обшук та свідком ОСОБА_8 , який впізнав його, як особу, що 25 липня 2019 року о 04 годині ранку перелазила через огорожу поблизу місця вчинення злочину, раніше не був знайомий, проте наполягав, що всі ці особи його обмовляють. Просив відмовити у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати домашній арешт.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, зокрема, міркування прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, позицію сторони захисту, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданими до клопотання обґрунтуваннями, приходжу до висновку, що клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як встановлено у частині 4 статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до вимог ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, під час розгляду клопотання встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25 липня 2019 року внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до протоколу затримання особи від 10 грудня 2019 року в порядку ст. 208 КПК України встановлено, що ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, про що складено відповідний протокол.

11 грудня 2019 року старшим слідчим СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 ОСОБА_4 в присутності захисника вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, яке погоджене із прокурором ОСОБА_3

11 грудня 2019 року старшим слідчим СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 ОСОБА_4 в присутності захисника вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке погоджене із прокурором ОСОБА_3

29 січня 2020 року старшим слідчим СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 ОСОБА_4 в присутності захисника вручене повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2019 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 07 лютого 2020 року.

Під час досудового розслідування постановою керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_10 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001865, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 25 липня 2019 року до трьох місяців до 11 березня 2020 року.

Сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів поза розумним сумнівом доводить причетність ОСОБА_4 до інкримінованих йому злочинів, що підтверджується достатніми на цьому етапі слідства доказами, які містяться у матеріалах досудового розслідування: у протоколі прийняття заяви ОСОБА_11 про вчинене кримінальне правопорушення від 25 липня 2019 року, у протоколі допиту потерплого ОСОБА_11 від 21 серпня 2019 року, у протоколі огляду відеозапису, наданого ОСОБА_11 від 18 жовтня 2019 року, у висновку експерта № 15/7.2/139 від 25 жовтня 2019 року, у протоколі обшуку від 10 грудня 2019 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2019 року, у висновку експерта № 19/104-7/1/15 від 09 січня 2020 року за результатами проведення судової експертизи зброї, у висновку експерта № 13/5.2/408 від 18 грудня 2019 року за результатами проведення судової вибухово-технічної експертизи, у висновку експерта № 8-5 від 16 січня 2020 року за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, у протоколі пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_8 від 17 січня 2020 року.

Отже, наведені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, що у достатній мірі доведено прокурором під час розгляду клопотання.

Оцінюючи обґрунтування прокурора на підтвердження продовження існування наведених у клопотанні ризиків і докази, надані останнім на підтвердження своїх доводів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведена наявність достатніх підстав вважати, що такі ризики, як можливі спроби підозрюваного ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення і які на разі не відшукані, незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни показів останніх, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, в тому числі, шляхом вільного спілкування з співучасниками злочину, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, на теперішній час не зменшилися, виходячи з наступного.

Так, у разі визнання підозрюваного ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

При цьому, слід врахувати підвищену суспільну небезпеку інкримінованого підозрюваному ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а саме вчинення розбійного нападу за попередньою змовою групою осіб, із проникненням в інше приміщення, із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, що зазнала нападу.

Окрім того, з матеріалів доданих до клопотання встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше був неодноразово засуджений за вчинення умисних, у тому числі, корисливих злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 , 289 ч. 2 КК України, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, що, у свою чергу, є тими аргументами, які свідчать про схильність ОСОБА_4 до вчинення злочинів.

Поряд із цим, виходячи із змісту повідомлення про підозру, ОСОБА_4 інкримінується, що він за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вчинив розбійний напад на потерпілого ОСОБА_7 із застосуванням предмету, який за зовнішніми ознаками схожий на мисливську рушницю.

При цьому, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, і на момент розгляду клопотання знаряддя злочину не встановлене і не відшукане, як і не встановлена особа, за попередньою змовою з якою ОСОБА_4 інкримінується вчинення нападу.

А отже, наведені обставини вказують на продовження існування заявлених прокурором ризиків можливих спроб підозрюваного ОСОБА_4 спотворити або знищити предмет за допомогою якого вчинено злочин та перешкоджати кримінальному провадженню шляхом вільного спілкування із співучасником інкримінованого злочину.

Таким чином, наведені дані про особу підозрюваного в сукупності з суворістю можливого покарання вказують на існування ризиків можливих спроб підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення і які на разі не відшукані, незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни показів останніх, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, в тому числі, шляхом вільного спілкування з співучасником злочину, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, які на теперішній час не зменшилися.

Відтак, слідчий суддя погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає, що ці ризики на момент розгляду клопотання, не зменшилися.

Отже, з урахуванням сукупності встановлених обставин, зокрема, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним злочинів, тяжкості покарання, що загрожує останньому, у разі визнання його винуватим, слідчий суддя дійшов до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує продовження строку застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

Поряд із цим, слідчий суддя, не може прийняти до уваги доводи сторони захисту про наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зокрема, наявність у ОСОБА_4 постійного місця проживання, неповнолітньої доньки, що знаходиться на його утриманні, оскільки на підтвердження таких доводів не надано жодних доказів, а наведені обставини самі по собі, або у їх сукупності не зменшують ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наведених вище, а тому не можуть бути підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, котрий, не зможе забезпечити належної поведінки підозрюваного під час судового провадження.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави і обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя, з урахуванням наведених вище обставин, погоджується із позицією прокурора і вважає за недоцільне у даному випадку визначати розмір застави.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, а тому підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження № 0001865, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 липня 2019 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України - задовольнити.

Застосований до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити у межах строку досудового розслідування до 11 березня 2020 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 11 березня 2020 року.

Ухвала, щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1