Провадження №1-кп/447/89/20
Справа №443/1430/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.2020 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою,не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч.3 ст.15 - ч.1 ст.186 КК України ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 23.09.2019 року приблизно о 16 год , реалізовуючи свій злочинний умисел,спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів таємно з метою власного збагачення , приїхав на підводі запряженій одним конем на поле на якому росла кукурудза( земельну ділянку), що знаходиться в урочищі «Аеродром» неподалік с. Жирівське Жидачівського району Львівської області, яке перебуває у користуванні ТзОВ « КПК Агроінвест», де переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно, таємно почав зривати качани зі стебел кукурудзи загальною вартістю 208 грн.08 коп, був виявлений працівником охорони ТзОВ» КПК-Агроінвест». Крім цього ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправність своїх діянь , продовжив свою злочинну діяльність, з метою заволодіння чужим майном почав втікати , на вимогу працівників охорони ОСОБА_4 не зупинився та продовжив дальший рух підводою, намагаючись об`їхати автомобіль марки «Міtsubishi Pajero» номерний знак НОМЕР_1 , яким пересувались працівники охорони та яким останні намагалися зупинити підводу. Однак ОСОБА_4 не зупиняючись продовжив рух та здійснив зіткнення лівою стороною підводи з правим переднім боком автомобіля. В подальшому працівник охорони наздогнав підводу, за стрибнувши на неї , схопив за повіддя , яким ОСОБА_4 керував та зупинив дану підводу.

У зв`язку із чим з причин що не залежали від його волі ОСОБА_4 не вчинив усіх дій, які вважав за необхідними для доведення злочину до кінця, а саме не зміг розпорядатись викраденим , так як його злочинні дії були виявленні та припиненні охоронцями ТзОВ « КПК « Агроінвест»

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на відкрите викрадження чужого майна ( грабіж), тобто вчинив злочин передбачений ч.1 ст15 -ч.1 ст.186 КК України.

30.09.2019 року між потерпілим в особі представника потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження, згідно якої сторони домовилися про те, що ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15,ч.1 ст.186 КК України, обставини якого викладено в оголошеній йому підозрі. Завдана майнова шкода в сумі 208,08 грн. відшкодована потерпілому в повному обсязі. Сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15,ч.1 ст.186 КК України у виді штрафу у розмірі 50(п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання .

Представник потерпілого, обвинувачений ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні також просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьомуобвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ,ч.1 ст.186 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Враховуючи викладене, суд, дослідивши матеріалами кримінального провадження, приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про примирення, умови якої відповідають вимогам КПК України та КК України.

Вказана угода укладена сторонами добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.15 ,ч.1 ст.186 КК України. Обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнає повністю.

Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення. Обвинувачений розуміє характер обвинувачення та вид покарання, яке йому буде призначене у разі затвердження угоди.

Угода про примирення відповідає вимогам, встановленим КПК України, та не порушує прав, свобод чи інтересів сторін кримінального провадження або інших осіб.

Покарання у виді штрафу, визначене в угоді про примирення відповідає вимогам КК України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про примирення .

Керуючись ст.ст. 370, 374, 475 КПК України, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення від 30.09.2020 року, укладену між представником потерпілого ТзОВ « КПК « Агроінвест» ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю адвоката ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000584.

ОСОБА_4 визнати винним за ч.3 ст.15, ч.1 ст.186 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку передбаченому ст.394 КПК України.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку передбаченому ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1