Справа № 644/3109/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року м. Харків
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду м. Харкова клопотання слідчого СВ Індустріального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №3 Харківської області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000841 від 25.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України про арешт майна,-
в с т а н о в и в :
28 квітня 2020 року слідчим слідчого відділу Індустріального відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 подано слідчому судді клопотання про арешт майна вилученого під час проведення 24 квітня 2020 року огляду місця події- за адресою: м. Харків, вул. Грицевця, 29-А.

У клопотанні слідчий просить накласти арештшляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування на наступне майно та документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 на автомобіль ВАЗ 21703 д.н.з НОМЕР_2 ; автомобіль ВАЗ 21703 д.н.з НОМЕР_2 , право власності на який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ключі до вказаного автомобіля, які знаходились у фактичному користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу слідчий просить передати на зберігання до кімнати зберігання речових доказів, а автомобіль до майданчику відділу поліції.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 24.04.2020 року до Індустріального ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_5 , про те, що всупереч установленому законному порядку ОСОБА_6 намагався продати належний йому на праві власності автомобіль ВАЗ 21703 д.н.з НОМЕР_2 .

За даним фактом 25.04.2020 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000841 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 356 КК України.

В ході огляду місця події 24.04.2020 року, за адресою: м. Харків вул. Грицевця 29-А, слідчим СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 у ОСОБА_6 було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 на автомобіль ВАЗ 21703 д.н.з НОМЕР_3 , автомобіль ВАЗ 21703 д.н.з НОМЕР_2 та ключі до вказаного автомобіля.

Згідно довідки з автоматизованої бази НАІС право власності на автомобіль ВАЗ 21703 д.н.з НОМЕР_2 зареєстровано за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час досудового розслідування винесено постанову про визнання речовими доказами: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 на автомобіль ВАЗ 21703 д.н.з НОМЕР_2 , автомобіль ВАЗ 21703 д.н.з НОМЕР_2 та ключі до вказаного автомобіля.

Слідчий вважає, що вилучені речі відповідають критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України щодо речових доказів. Оскільки, як на його думку, вказані документи та майно є об`єктами які використовувалися як знаряддя злочину, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються в рамках кримінального провадження. Клопотання подано з метою запобігання можливості приховування майна, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, псування, передачі, відчуження майна.
Слідчий та прокурор будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце судового розгляду в судове засідання не з`явилися. Від слідчого надійшло клопотання з проханням розглянути клопотання за його відсутності.
У зв`язку з зазначеним, та враховуючи приписи ч. 1 ст. 172 КПК України, щодо строків розгляду клопотання про арешт майна, слідчим суддею прийнято рішення про розгляд клопотання за відсутності слідчого та прокурора.
Слідчий суддя вивчивши клопотання та додані до нього документи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки воно не відповідає вимогам ст. ст. 132, 170 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність обставин зазначених в пунктах 1-3 даної частини статті.
З клопотання слідчого та доданих до нього документів не вбачається наявність достатніх та об`єктивних підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст. 356 КК України, не зазначено даних які б свідчили, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про які йдеться в клопотанні, крім того не виконані вимоги п. 1 ч.2 ст. 171 КПК України.
Ст. 356 КК України, передбачена відповідальність за «Самоправство», тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.
З клопотання та доданих до нього документів не вбачається, що в діях ОСОБА_6 наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 зазначеної статті завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Стороною обвинувачення не доведено доданими до клопотання документами поза розумним сумнівом, що майно на яке слідчий просить накласти арешт є доказом скоєння саме злочину та того, що необхідність застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження буде сприяти досягненню мети кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372 КПК України,-
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Індустріального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Харківської місцевої прокуратури №3 Харківської області ОСОБА_4 про арешт майна відмовити.
Повернути негайно майно та документи вилучені 24 квітня 2020 року їх власнику.
Виконання ухвали в частині повернення майна покласти на слідчого СВ Індустріального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1