Справа № 188/1142/17
Провадження № 1-кс/188/165/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року смт. Петропавлівка

Слідчий суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю: заявниці ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження №0000414 від 16.06.2017 року,-

ВСТАНОВИВ:

До суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження звернулась ОСОБА_3 .

В обґрунтуванні скарги зазначила, що вона є власником земельної ділянки (пай № НОМЕР_1 ), загальною площею - 3,823 гектара, кадастровий номер: :01:001:0341, яка за цільовим призначенням відноситься до земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Осадченської сільської ради, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, про що свідчить витяг з державного реєстру нерухомого майна де зазначено, що земельна ділянка зареєстрована за номером 38.

15 червня 2017 року треті особи самовільно, без належного на те права, ЗАЙНЯЛИ вищенаведену земельну ділянку, належну їй на праві приватної власності, шляхом переорювання частини території земельної ділянки, де вже раніше було посіяно сільськогосподарську культуру, чим причинили власнику значну шкоду.

По вищенаведеному факту заявник 16.06.2017 року подала заяву до Петропавлівського відділення поліції, де було внесено відомості про ЄРДР кримінальних проваджень №0000414 за ознаками кримінального правопорушення за ст.356 КК України.

За три роки «існування» вищенаведеного кримінального провадження за його матеріалами не було вчинено практично жодної процесуальної дії на встановлення, допиту винних осіб, свідків та будь-яких інших обставин по справі. За цей час заявник неодноразово письмово зверталась до слідчого з проханням надати інформацію щодо стану кримінального провадження, збирала та надавала докази, хоча це прерогатива слідства, але зміни за провадженням так і не відбулись.

22.04.2019 року старший слідчий СВ Петропавлівського ВП ОСОБА_4 , винесла постанову про закриття кримінального провадження № 0000414 з незрозумілих причин, яку заявник оскаржила та ухвалою слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 від 16.08.2019 року таку постанову слідчого було скасовано та матеріали повернуто для продовження слідства слідчому.

Після отримання ухвали слідчого судді заявник півроку чекала на продовження слідства, її виклику, направлення матеріалів до суду, але не дочекавшись - 04.02.2020 року звернулась до Петропавлівського ВП із заявою надати інформацію щодо матеріалів слідства на що отримала постанову старшого слідчого ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження № 0000414 від 10.12.2019 року. Копію постанови вона отримала 16.02.2020 року та знову оскаржила її до суду, і ухвалою слідчого судді від 03.03.2020 року знову скаргу було задоволено та постанову про закриття кримінального провадження скасовано, матеріал кримінального провадження повернуто слідчому для продовження розслідування.

Але слідчим знову не було взято до уваги обставини викладені в ухвалі слідчого судді, адже 05.05.2020 року поштовою листівкою заявник знову отримала копію постанови про закриття вищенаведеного кримінального провадження, яка датована 15.04.2020 року. Відразу після отримання постанови заявник прибула до відділу поліції з ціллю ознайомитись із матеріалами, але зі слів слідчого їх направлено до місцевої прокуратури та відповідно до прокуратури куди вона звернулась із відповідною заявою в результаті чого 15.05.2020 року отримала доступ до таких матеріалів та відповідно 25.05.2020 року звернулась до суду з даною скаргою.

Заявник зазначає, що старший слідчий СВ Петропавлівського ВП ОСОБА_4 , винесла постанову про закриття кримінального провадження № 0000414 від 15.04.2020 року з якою вона не може погодитись і на її думку постанова винесена з порушеннями.

В постанові від 15.04.2020 року старшим слідчим СВ Петропавлівського ВП ОСОБА_4 , визначено підстави для закриття кримінального провадження рівно такі ж, що були визначені в попередніх постановах про закриття кримінального провадження, яку ухвалами слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області вже було скасовано та матеріали повернуто для продовження слідства слідчому. Слідчий не врахував ухвали слідчого судді та знову ж таки безпідставно закрив кримінальне провадження, чим порушив її конституційні права. За період часу після винесення останньої ухвали слідчого судді слідчим було допитано двох свідків, які підтвердили, що врожай на належній заявниці земельній ділянці пошкоджений був, але за твердженням виконавця робіт, - це було вчинено ненавмисно та в невеликій кількості, що на думку слідчого не підтверджується іншими матеріалами справи, та відповідно склад кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України відсутній. Слідчий в постанові визначила, що інших доказів вчинення кримінального правопорушення до матеріалів не додано. В той же час слідчий цитує письмові докази надані нею при цьому сама не вчинила жодної дії щодо зібрання таких доказів. Також слідчий аргументує відсутність доведеності причиненої шкоди відсутністю на місці скоєного чітких межових знаків, хоча вище в постанові вона зазначає, що свідок ОСОБА_5 особисто був присутнім під час встановлення межових знаків, а отже вони таки існують. Окрім того заявниця особисто передала до матеріалів справи фотографії здійснені під час виявлення пошкодження посіву її земельної ділянки, на яких чітко видно встановлені межові знаки, не помітити які не можливо. Враховуючи, що аналогічні фотографії повинні були бути в матеріалах справи, адже аналогічну фотозйомку вчиняли працівники поліції викликані заявницею на час виявлення ознак кримінального правопорушення, але з часом виявилось, що такі фотографії в матеріалах відсутні з незрозумілих для неї причин, а також враховуючи, що всі надавані докази слідчим розцінюються проти неї, та в порушення її прав. У заявниці склалося враження, що процесуальна особа вчиняє всі дії не для доведеності винних дій певних осіб, а навпаки задля їхнього захисту, що не входить до її процесуальних обов`язків, прямо вказує на її упереджене ставлення до неї та позитивне до осіб зацікавлених в припиненні вищенаведеного кримінального правопорушення.

Після ухвали слідчого судді від 03.03.2020 року, на прохання слідчого, заявниця надала до матеріалів кримінального провадження документи, які наводять розрахунок причиненої шкоди протиправними діями певних осіб, інші документи, що підтверджують факт скоєння кримінального правопорушення, за підписами посадових та інших осіб, які можуть підтвердити такі факти, але слідчим їх не було допитано в якості свідків по справі. Навпаки слідчим допитано тільки тих осіб, які перебувають у прямій залежності від особи, що підозрюється у вчиненні самого правопорушення, та до показів яких потрібно віднестись критично, чого не робить слідчий, що знову ж таки вказує на його упередженість щодо її особи та самої справи.

Керуючись ст.ст. 7,9,24,303,304,307 КПК України заявниця зазначає, що орган досудового слідства в порушення вказаних вимог Закону досудове розслідування провів поверхнево, обмежившись лише відібранням показів від свідків. Не проведено оцінку даних обставин в сукупності з іншими доказами зібраними в кримінальному провадженні, слідчий не вжив всіх передбачених законом заходів по їх зібранню та оцінці відповідно до вимог ст. 94 КПК України з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, та в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, виходячи із загальних завдань кримінального провадження (ст.2 КПК України). Під час досудового розслідування було допущено ряд порушень чинного кримінального процесуального законодавства, зокрема, не вжито всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення, не з`ясовано та не перевірено всіх обставин, які зазначені в заяві, що унеможливило встановлення істини у кримінальному провадженні.

Заявниця наголошує на тому, що скаргу нею на безпідставно винесену слідчим постанову про закриття кримінального провадження № 0000414 відомості про яке внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення відповідальність за яке передбачено ст. 356 КК України, подається вже вчетверте, та кожного разу постанова слідчого скасовувалась, поверталась для продовження слідства, але слідчим так і не вчинено процесуальних дій на виконання вимог судових рішень.

Під час розгляду скарги ОСОБА_3 , підтримала скаргу в повному обсязі, вимагає скасування постанови про закриття кримінального провадження, та зобов`язати слідчого притягнути до відповідальності винних осіб з метою відшкодування їй спричиненої шкоди через знищення посівів соняшника на її земельній ділянці. При цьому заявниця погоджується з тим, що після скасування постанови слідчим були виконані ряд слідчих дій, допитані повторно свідки і проводився її допит повторно. Заявниця вважає, що з`ясованих та процесуально підтверджених фактів достатньо для повідомлення про підозру в скоєнні кримінального правопорушення винним особам. Наголосила на тому, що вона звертається вчетверте зі скаргою до слідчого судді і прохає щоб слідчий суддя прийняв рішення щодо стягнення на її користь суму шкоди спричинену псуванням посівів соняшника на її земельній ділянці.

Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, надала заяву, де прохає розглянути скаргу за її відсутністю. Матеріали кримінального провадження до суду направлені.

Вивчивши зміст скарги, з`ясувавши в судовому засіданні обґрунтування скарги заявником, перевіривши надані заявником копії відповідних документів на підтвердження доводів, викладених у скарзі, вивчивши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши та зіставивши вказане між собою та в сукупності, приходжу до наступного висновку, що у задоволенні скарги необхідно відмовити з оглядом на наступні обставини.

Главою 26 статтею 303 КПК України закріплено право певного кола осіб, до числа яких входить і заявник на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Зазначеним правом заявниця скористалась, пропущений строк на звернення з даною скаргою судом визнаний поважним.

Слідчому судді надано матеріали кримінального провадження № 0000414, з якого вбачається, що слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження від 15 квітня 2020 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно вимогам частиною третьою вказаної статті слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.п.1.2,4 ч.1 цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

При цьому, у відповідності із вимогами закону слідчий повинний вчинити всі необхідні дії при проведенні досудового розслідування, які спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів, версій у їх сукупності.

При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Дослідивши матеріали кримінального провадження слідчий суддя вважає, що доводи скарги про неповноту досудового розслідування та передчасність рішення про закриття кримінального провадження є необґрунтованими.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

В силу ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які закріплені законодавцем у зазначеній нормі.

За положеннями ч.2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 84 КПК України докази повинні бути отримані у передбаченому порядку. Це означає, що доказами можуть бути лише фактичні дані, отримані в результаті проведення слідчих (розшукових), негласних (розшукових) дій, які передбачені КПК, і в тому порядку, як це передбачено відповідною процесуальною дією.

Згідно матеріалів кримінального провадження № 0000414,вбачається, що слідчим вживались передбачені кримінальним процесуальним законом заходи щодо збирання доказів і перевірки обставин по ним у рамках цього кримінального провадження. В результаті чого слідчим достовірно було встановлено та документально підтверджене те, що 15.06.2017 року трактор Т-150 під керуванням ОСОБА_6 , перебував на земельній ділянці площею 0,9783 га кадастровий номер 0:02:001:0085, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , та перебуває у оренді ФОП ОСОБА_8 , де тракторист зміг проїхати до вказаної ділянки частково пошкодивши посіви соняшника у місцях проїзду. На інших сумісних ділянках посіви пошкоджені не були. Ствердження ОСОБА_3 , про те, що на її власній земельній ділянці були пошкоджені всі посіви соняшника не підтверджені належними доказами та спростовуються показаннями свідків допитаних слідчим, а саме свідок ОСОБА_9 підтвердив, що він засіював земельні ділянки за проханням ОСОБА_10 , який обробляє ділянку ОСОБА_3 , за його проханням розміром 9 та 11 га насінням соняшника. При засіяні земельної ділянки 9 га він засіяв земельну ділянку розміром 0,9783 га вказавши ОСОБА_10 , що її орендує ОСОБА_11 , але останній на це не звернув уваги, відповів свідку, що це не його діло і свідок повністю засіяв вказані ділянки. При допиті свідок також пояснив, що восени він збирав урожай соняшника на вказаних ділянках і врожай не був пошкоджений.

Щодо ствердження заявниці про наявність визначених меж земельних ділянок слідчим суддею досліджений протокол огляду місця події від 15.06.2017 року та фотознімки додані до протоколу в якому зазначено, що меж земельних ділянок в натурі на місцевості не виявлено ( а.с. 9) . При цьому слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що положеннями ст.56 КПК України, визначено обсяг прав потерпілого, якими він наділений під час кримінального провадження, при чому ч.1 ст.26 КПК України презюмується добросовісність учасників кримінального провадження щодо використання своїх прав під час кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження слідчим вживались заходи щодо виконання вказівок слідчих суддів під час скасування її постанов про закриття кримінального провадження. Також слідчим зібрані всі докази щодо правомірності дій третіх осіб по обробці сумісних земельних ділянок, а саме договори оренди земельних ділянок.

Стаття 284 КПК України передбачає та закріплює випадки закриття кримінального провадження, на підставі яких слідчий, прокурор чи суд залежно від стадії та повноважень має право прийняти відповідне рішення. Зокрема, як закріплено у п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження може бути закрито у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно положень ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора або про відмову у задоволенні скарги про скасування такого рішення.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови слідчого вбачається, що прийняття зазначеної постанови, у відповідності до ст.ст.91-94 КПК України, базувалось на підставі сукупності зібраних доказів, їх повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого дослідження, оцінці та аналізу доказів, під час здійснення яких, слідчий обґрунтовано та вмотивовано прийшов до висновку про закриття провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000414 свідчать про те, що слідчий , у відповідності до вимог параграфу другого КПК України, ст.92 КПК України, виконав покладені на нього вимоги закону про обов`язок доказування у кримінальному провадженню.

Зокрема слідчим, були вжиті усі передбачені законом заходи для виконання вимог ст.91 КПК України, під час здійснення яких (допит свідків, дослідження інших доказів, надання оцінки наявності елементів складу злочину в діях осіб тощо).

На підставі наведеного слідчий суддя вважає, що слідчим було прийнято об`єктивне рішення про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 55, 60, 303-304, 306-307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження № 0000414 від 16 червня 2017 року - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Матеріали кримінального провадження № 0000414 від 16 червня 2017 року повернути до Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Слідчий суддя ОСОБА_1