Номер провадження: 11-сс/813/395/20
Номер справи місцевого суду: 521/2378/20 1-кс/521/1048/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретарів с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваної ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2020 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_9 на повідомлення їй про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190; ч.2 ст.358 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003156, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2020 року було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_9 на повідомлення їй про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190; ч.2 ст.358 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003156 від 10.09.2018 р.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати, скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_9 та зобов`язати старшого слідчого Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 виключити з ЄРДР відомості щодо ОСОБА_9 ,

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження захисник зазначив, що 25 лютого 2020 року слідчим суддею була проголошена лише вступна та резолютивна частина ухвали. Повний текст ухвали мав бути проголошений 28 лютого 2020 року, проте суддя ОСОБА_1 був зайнятий в іншому судовому засіданні. Повний текст оскаржуваної ухвали захисник отримав лише 02 березня 2020 року поза межами строку на її оскарження. З цих підстав захисник вважає, що строк на апеляційне оскарження був пропущений ним з поважних причин.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що слідчий суддя не врахував, що після скасування Одеським апеляційним судом повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 10 липня 2019 року слідчий та прокурор не внесли відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про скасування повідомлення про підозру та про те, що ОСОБА_9 втратила статус підозрюваної.

Більше того, 29 листопада 2019 року прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 була винесена постанова про закриття кримінального провадження, якою він, керуючись п.3) ч.1 ст.284 КПК України, закрив кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003156 від 10.09.2018 р. в частині підозри ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 190 та ч.2 ст.358 КК України - у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримання.

Тобто, прокурором було закрито кримінальне провадження з таких підстав, з яких кримінальне провадження закривається виключно щодо особи, яка має статус підозрюваної.

Вищенаведене свідчить, що ОСОБА_9 перебувала у статусі підозрюваної у цьому кримінальному провадженні починаючи з 01 серпня 2019 року і не втратила цей статус за фактом скасування 31 жовтня 2019 року Одеським апеляційним судом повідомлення їй про підозру.

Захисник вважав, що якщо навіть виключити строк ознайомлення ОСОБА_9 із матеріалами кримінально провадження, після їх відкриття сторонам, який тривав з 13 вересня 2019 року до 31 жовтня 2019 року, ОСОБА_9 станом на момент повідомлення її про підозру вдруге (16.12.2019 р.) вже мала статус підозрюваної та перебувала у ньому понад 2 місяці, що суперечить положенням ст.219 КПК України.

Однак, наведені обставини залишились поза увагою слідчого судді, що і призвело до ухвалення рішення, яке суперечить положенням КПК України.

Крім того, захисник зазначив, що повідомлення про підозру містить ряд тверджень про злочину змову ОСОБА_9 з іншими підозрюваними ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Однак, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, які б доводили зазначену обставину.

Також, на думку захисника, кримінальне провадження не містить достатніх доказів, які обґрунтовують підозру ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих їй злочинів, а деякі докази були отримані з порушенням вимог КПК України.

Заслухавши доповідь головуючого судді, захисника ОСОБА_8 та підозрювану ОСОБА_9 , які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали судового провадження за скаргою ОСОБА_9 , апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Положеннями ч.1ст.404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що перше повідомлення про підозру ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190; ч.2 ст.358 КК України було складено 10.07.2019 року, та фактично було вручено їй 01.08.2019 року.

12 вересня 2019 року досудове розслідування у кримінальному провадженні було завершено, та на підставі ст.290 КПК України стороні захисту був наданий доступ до матеріалів досудового розслідування для ознайомлення (а.п.27).

31 жовтня 2019 року ухвалою Одеського апеляційного суду було скасоване повідомлення про підозру ОСОБА_9 виключно з підстав порушення процедури його вручення, передбаченої ст.278 КПК України (а.п.45-50).

29 листопада 2019 року прокурор Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 виніс постанову про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003156 (а.п.55-56).

В цей же день прокурор ОСОБА_7 , на виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року, своєю постановою від 29 листопада 2019 року закрив кримінальне провадження №0003156 від 10 вересня 2018 року в частині підозри ОСОБА_9 за ч.4 ст.190; ч.2 ст.358 КК України в зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримання (а.п.21-26).

Цього ж дня, 29 листопада 2019 року прокурором були відкриті матеріали кримінального провадження іншим підозрюваним та потерпілим (а.п.19-20).

Далі, 11 грудня 2019 року перший заступник керівника Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_14 відновив досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003156 від 10 вересня 2018 року за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.190; ч.3 ст.357; ч.2 ст.358 КК України та зобов`язав відповідальну особу внести відомості про прийняте рішення до ЄРДР (а.п.59-60).

Крім того, перший заступник керівника Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_14 постановою від 11 грудня 2019 року скасував постанову прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 від 29 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження №0003156 відносно ОСОБА_15 (а.п.51-52).

На наступний день 12 грудня 2019 року прокурором ОСОБА_7 знову були відкриті матеріали кримінального провадження іншим підозрюваним (а.п.15-16).

16 грудня 2019 року прокурор ОСОБА_7 відновив досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003156 і, в цей же день, старший слідчий Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 вручила ОСОБА_9 нове письмове повідомлення про підозру (а.п.11-12).

17 грудня 2019 року прокурором знову були відкриті матеріали провадження всім підозрюваним (а.п.65-66).

28 грудня 2019 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про обмеження строків ознайомлення ОСОБА_16 з матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя задовольнив зазначене клопотання прокурора, обмеживши ОСОБА_16 строк ознайомлення з матеріалами кримінального провадження до 31 січня 2020 року.

27 лютого 2020 року, прокурор керуючись ст.291 КПК України направив обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003156 до Малиновського районного суду м. Одеси для розгляду по суті.

У своїй апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду захисник наполягав на тому, що перше повідомлення про підозру ОСОБА_9 було скасоване 31 жовтня 2019 року, а провадження відносно неї було закрите постановою прокурора ОСОБА_7 лише 29 листопада 2019 року, а тому ОСОБА_9 продовжувала перебувати у статусі підозрюваної і вважав, що цей період треба зарахувати в строк досудового розслідування.

Апеляційний суд не погоджується з такими доводами захисника, оскільки з моменту постановлення ухвали Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2020 року про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_9 втратила статус підозрюваної та не мала у вказаному кримінальному провадженні взагалі будь-якого процесуального статусу до 16 грудня 2019 року час вручення ОСОБА_9 нового повідомлення про підозру.

Доводи захисника про те, що повторне вручення повідомлення про підозру відбулося до моменту відновлення прокурором кримінального провадження апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки в день вручення нової підозри ОСОБА_9 - 16 грудня 2019 року прокурор ОСОБА_7 своєю постановою відновив досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003156.

Відповідно до п.2) абзацу 3 ч.1 ст.219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

При цьому, відповідно до положень ч.3 ст.219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Перше повідомлення про підозру ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190; ч.2 ст.358 КК України було вручено їй 01 серпня 2019 року.

12 вересня 2019 року досудове розслідування у кримінальному провадженні було завершено, та на підставі ст.290 КПК України стороні захисту був наданий доступ до матеріалів досудового розслідування для ознайомлення, а тому з цього дня строки ознайомлення ОСОБА_9 та інших підозрюваних з матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0003156, не включаються у строк досудового розслідування.

31 жовтня 2020 року, з моменту постановлення ухвали Одеського апеляційного суду від про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_9 , вона взагалі втратила статус підозрюваної, а інші підозрювані продовжили знайомитися з матеріалами кримінального провадження.

Повторне повідомлення ОСОБА_9 про підозру відбулося 16 грудня 2019 року, в день коли прокурором ОСОБА_7 було відновлено досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи сторони захисту про те, що повторне вручення ОСОБА_9 підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190; ч.2 ст.358 КК України відбулося поза строками досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003156.

Іншою підставою для скасування повідомлення ОСОБА_9 про підозру захисник зазначив те, що, на його погляд, органом досудового розслідування зібрано недостатньо доказів, які обґрунтовують підозру ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190; ч.2 ст.358 КК України.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими зазначені доводи захисника, оскільки відповідно до статей 89, 94 КПК України питання про встановлення вини підозрюваного та оцінка зібраних доказів на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності здійснюється судом за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення.

Твердження сторони захисту, з цього приводу, про необхідність визнання недопустимим доказом протокол допиту свідка ОСОБА_17 апеляційний суд також вважає безпідставними.

Так під час апеляційного розгляду було встановлено, що ОСОБА_17 звернувся до прокуратури Одеської області з заявою про застосування до нього психологічного впливу з боку посадових осіб органу досудового розслідування під час проведення його допиту. Вказане звернення було скеровано до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаїв.

На теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні за заявою ОСОБА_17 не завершено. Вироком суду не встановлений факт вчинення у відношенні ОСОБА_17 злочину з боку службових осіб органу досудового розслідування.

Крім того, під час апеляційного розгляду прокурор зазначив про те, що заява від імені ОСОБА_17 не була складена ним власноручно, а була надрукована. Сам ОСОБА_17 пояснив, що з даною заявою до прокуратури Одеської області він не звертався.

Також, в обґрунтування своїх доводів щодо недостатності доказів, що обґрунтовують підозру ОСОБА_9 , захисник послався на неоднозначні висновки судово-медичної експертизи за № 1732-2050/17 від 30.11.2018 року щодо встановлення давності смерті ОСОБА_18 .

Апеляційний суд зазначає, що оцінка цього доказу має бути надана судом першої інстанції під час судового розгляду в сукупності з оцінкою інших доказів у кримінальному провадженні у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190; ч.2 ст.358 КК України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд визнає необґрунтованими вимоги та доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , а тому відсутні підстави для скасування оскарженої ухвали слідчого судді.

Відповідно до п.1) ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись статтями 276-278, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого Малиновського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2020 року, якою було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_9 на повідомлення їй про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190; ч.2 ст.358 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003156 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4