Справа № 344/1437/20
Провадження № 1-кс/344/686/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження за №0000120 від 29.01.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України , -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обгрунтування якого посилався на те, що слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000120 від 29.01.2020, за фактом умисного вбивства ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 29.01.2020 близько 01:10 год. ОСОБА_7 разом із своїм чоловіком ОСОБА_8 приїхали за адресою АДРЕСА_1 , з метою зустрічі із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який являється колишнім чоловіком ОСОБА_7 . Перебуваючи у дворі вказаного будинку до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вийшов ОСОБА_4 , який тримав у руках мисливську рушницю марки «Francolin LZR-P001 к. НОМЕР_1 ». В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_8 . У свою чергу ОСОБА_4 втілюючи у життя свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_9 здійснив у напрямку останнього не менше трьох цілеспрямованих пострілів із мисливської рушниці. Почувши дані постріли до ОСОБА_4 вийшов ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який являється його співробітником, маючи при собі пістолет марки «Форт-12Р 9мм». ОСОБА_10 побачивши, що ОСОБА_4 здійснює постріли у напрямку ОСОБА_8 взяв до рук пістолет марки «Форт-12Р 9 мм» та маючи на меті умисел на умисне позбавлення життя ОСОБА_8 підійшов до останнього та здійснив у його напрямку два цілеспрямовані постріли у життєво-важливі ділянки тіла грудну клітку ззаду. Після чого ОСОБА_8 зміг втекти. Таким чином ОСОБА_4 та ОСОБА_10 виконали усі дії, які вважали за необхідне для доведення свого злочинного умислу спрямованого на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_9 , однак не довели його до завершення з причин, які не залежали від їх волі, оскільки останній втік. Своїми умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_10 спричинили потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення лівої половини грудної клітки та непроникаючого вогнепального поранення поперекової та клубової ділянки зліва.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, диспетчер охоронної фірми «Рубіж», із середньою спеціальною освітою, розлучений, раніше не судимий.

29.01.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Причетність до вказаного злочину ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема протоколом огляду місця події від 29.01.2020, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 належить до злочинів проти життя та здоров`я особи, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів за вчинення якого відповідно до ч. 1 ст. 115 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 КПК України, а саме:

п. 1 - переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює неминучість призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, за вчинений ним особливо тяжкий злочин.

п. 3 - незаконно впливати на свідків, оскільки після отримання додатків до клопотання, щодо обрання міри запобіжного заходу йому будуть відомі їхні анкетні дані та адреси проживання.

п. 4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання чи особистої поруки не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 не виключатиме ризику переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та можливості незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, тобто не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам.

З урахуванням п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинений із застосуванням насильства, є необхідність не визначати розмір застави.

Перелічені ризики є достатніми для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав викладених в ньому обставин, просив задоволити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного щодо задоволення клопотання заперечив, просив застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, оскільки він має постійне місце проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, працює диспетчером охоронної фірми Рубіж, учасник бойових дій.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу (ч.1 ст. 179 КПК України).

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

З матеріалів клопотання вбачається, що 29.01.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Прокурор в судовому засіданні посилається на наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Однак, як було встановлено в судовому засіданні, прокурором не надано жодних доказів, які б підтведжували факт переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування. В матеріалах клопотання відсутні будь які докази про намір особи переховуватись, зокрема, зміну місця проживання, відомості про відсутність постійного місця проживання.

Вищевказані факти спростовують твердження прокурора про переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків, то в матеріалах клопотання також відсутні докази, які підтверджують, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі її протиправну поведінку.

Ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Jarzynski v.Poland (Яжинський проти Польщі) §43).

Однак зі плином часу, інтереси слідства стають недостатніми для тримання підозрюваного під вартою: за нормального перебігу подій ризики зменшуються з часом, завдяки проведенню дізнання, перевірок, дачі показань (Clooth v.Belgiu (Клоот проти Бельгії), §44).

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою (W v.Switzerland, 14379/88, 26 січня 1993 року).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов"язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв"язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

Ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою (Neumeister v.Austria (Коймайетер проти Австрії), §10).

Відповідно до Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 p., Суд повинен вживати заходів щодо усунення підстави для надходження до Європейського суду з прав людини заяв проти України, спричинених проблемою, що вже була предметом розгляду в Європейському суді з прав людини та сумлінно виконувати обов`язки щодо загального захисту прав людини у порядку сг.206 КПК України.

Цим же листом рекомендується при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково розглянути можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення Свропейського суду з прав людини від 10 лютого 201 року у справі "Харченко проти України").

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, те, що має на утриманні неповнолітню дитину, працює диспетчером охоронної фірми Рубіж, учасник бойових дій, та те, що він раніше не судимий.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задоволити частково та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло з покладенням на нього додаткових обов`язків і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задоволити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, працюючого, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та заборонити йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою;

2) не залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватись від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до підрозділів ДМС України в Івано-Франківській області свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді діє до 28.03.2020 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1