ЄУН № 336/1555/19
пр. № 1-кп/336/446/2019
ВИРОК
Іменем України
23 грудня 2019 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , неодруженого, не працюючого, раніше судимого:

вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.11.2007 року за ст. 185 ч. 2, 3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки;

вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.03.2008 року за ст. 186 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки;

вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.04.2009 року за ст. 185 ч. 2, 3 КК України з застосуванням ст. 70, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 31.10.2011 року умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 4 дні;

вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.06.2013 року за ст. 309 ч. 1 КК України до штрафу в сумі 510 гривень (штраф не оплачений);

у скоєнні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
07 січня 2019 року в період часу з 20.00 до 21.00 години ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою власного збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи у приміщенні автозаправки ТОВ «Окко-Схід» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Базова, 1к, відкрутив від умивальника та викрав сифон металевий хромований б/г 1 1/4х1 , 100674 та під`єднану до нього зливну трубу загальною вартістю 497,1 гривень, спричинивши ТОВ «Окко-Схід» матеріальну шкоду на вказану суму.

07 лютого 2019 року в період часу з 15.50 до 16.00 години ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою власного збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи у приміщенні автозаправки ТОВ «Окко-Схід» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Базова, 1к, відкрутив від умивальника та викрав сифон металевий хромований б/г 1 1/4х1 , 100674 та під`єднану до нього зливну трубу загальною вартістю 497,1 гривень, спричинивши ТОВ «Окко-Схід» матеріальну шкоду на вказану суму.

02 листопаду 2019 року в період часу з 11.59 по 12.04 години ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою власного збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи у приміщенні магазину «Економ» ТОВ «ТК «Економ плюс» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Цитрусова, 4, таємно викрав з торгівельної полиці пляшку текіли Jose Cuervo Especial Reposado обємом 0.7 л вартістю 293,06 гривень, яку сховав під куртку та покинув приміщення магазину. Своїми діями ОСОБА_4 спричинив ТОВ «ТК «Економ плюс» матеріальну шкоду на суму 293,06 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочинів визнав повністю, пояснивши, що 07.01.2019 року ввечері він зайшов на територію АЗС «Окко» по вул. Базовій у м. Запоріжжя та пройшов до приміщення вбиральні, де відкрутив від умивальника сифон з трубою, злив воду та сховав під куртку, після чого покинув територію АЗС та попрямував до пункту прийому металобрухту, де здав викрадене, отримавши приблизно 100 гривень.
Крім того, 07.02.2019 року ОСОБА_4 знову зайшов на територію АЗС «Окко» по вул. Базовій у м. Запоріжжя та пройшов до приміщення вбиральні, де відкрутив від умивальника сифон з трубою, злив воду та сховав під куртку, після чого покинув територію АЗС та попрямував до пункту прийому металобрухту, де здав викрадене, отримавши приблизно 100 гривень.
02.11.2019 року ОСОБА_4 зайшов до магазину «Економ», де взяв з полиці пляшку текіли вартістю близько 400 гривень, сховав її під куртку та покинув магазин. Викрадену пляшку того ж дня продав своєму знайомому, отримавши приблизно 200 гривень.
ОСОБА_4 вказав, що усі обставини вчинення злочинів, які викладені в обвинувальних актах ним визнаються, місце, час та спосіб вчинення злочинів, а рівно і вартість майна, яке є предметом злочинів, не оспорюються.
Причиною скоєння злочинів обвинувачений вказував те, що у зв`язку із захворюванням не міг працювати та потребував коштів для забезпечення своїх потреб.
Також суду прокурором надані документи, що характеризують особистість обвинуваченого.
Інших доказів учасниками провадження не надавалось, прокурор вважав, що досліджених судом доказів достатньо для встановлення обставин скоєння злочинів та доведеності вини обвинуваченого, з чим погодились захисник та обвинувачений.

Обвинувачений зазначив, що з урахуванням зміненого обвинувачення за епізодами 07.01.2019 року та 07.02.2019 року року він повністю визнає себе винним у скоєнні усіх злочинів, обставини, які зазначені в обвинувальних актах, в повній мірі відповідають дійсності, вартість майна він не оспорює, з кваліфікацією дій повністю погоджується.

Потерпілі представників в судове засідання не направили, про місце та час розгляду справи сповіщались в установленому порядку.

Судом було роз`яснено учасникам справи наслідки обмеження дослідження доказів, передбачені ст. 349 ч. 3 КПК України. Враховуючи відповідні клопотання прокурора, захисника та обвинуваченого, суд, впевнившись у тому, що усі учасники правильно розуміють зміст цих обставин, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд, враховуючи позицію обвинуваченого щодо повного визнання вини у скоєнні злочинів, його пояснення про обставини скоєння злочинів, дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у скоєнні злочинів знайшла своє підтвердження та доведена належними та допустимими доказами.

Дії ОСОБА_4 за всіма епізодами суд кваліфікує як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за ст. 185 ч. 2 КК України.

При дослідженні документів, які характеризують особистість ОСОБА_4 судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово засуджувався за скоєння злочинів проти власності, тяжких та середнього ступеню тяжкості, перебував на обліку в КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психостимуляторів, алкоголю, канабіноїдів зі шкідливими наслідками. В період часу з 1997 по 2000 роки перебував на обліку в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня».

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд вважає визнання обвинуваченим вини у скоєнні злочинів.

В якості обставини, яка пом`якшує покарання, суд не враховує щире каяття з наступних міркувань.

Так, суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 вчиняв активні дії, які б сприяли розкриттю злочинів або якісь дії з повернення майна потерпілим або відшкодування збитків в інший спосіб добровільно, а також, на переконання суду, обвинуваченим не виказано будь-яких ознак щирого каяття.

При призначенні покарання суд враховує положення ст. 50 КК України, яка вказує, що метою покарання є кара, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, та, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 не працює, не має стійких соціальних зв?язків, раніше чотири рази судимий, в тому числі і за подібні злочини, під час судового слідства у кримінальному провадженні скоїв ще один аналогічний злочин (02.11.2019 року), що очевидно свідчить про його стійку схильність до протиправних діянь та звичку задовольняти свої потреби за рахунок злочинів, суд не вбачає підстав призначати покарання на мінімальній межі санкцій статей КК України, а також і не вбачає підстав вважати, що якесь інше покарання, окрім тимчасової ізоляції від суспільства здатне досягти мети якщо не виправлення, а принаймні убезпечення суспільства від скоєння ОСОБА_4 нових злочинів.

Водночас, враховуючи визнання вини у скоєнні злочинів та невелику вартість викраденого майна, суд вважає можливим обрати покарання у вигляді арешту.

Цивільних позовів в ході досудового розслідування не заявлялось, відомостей про витрати на залучення експертів суду не надано, як не надано і документів, що стосуються речових доказів у кримінальному провадженні, тож судом не вирішуються питання про стягнення витрат на залучення експертів чи розпорядження речовими доказами.

Судом не вирішується питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили, адже прокурором не надано копії ухвали суду про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу під час досудового слідства, не заявлено з цього приводу будь-яких клопотань та не висловлено міркувань.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, ст. ст. 185 ч. 2 КК України,
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 2 КК України, та призначити покарання у виді арешту строком на шість місяців.

Копію вироку учасники провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1