ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №642/3251/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/3435/19 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: запобіжний захід
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 13 листопада 2019 року стосовно ОСОБА_7 , щодо продовження строків тримання під вартою,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою суд продовжив строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , строком на 60 днів, до 10 січня 2019 року.

Судове рішення мотивоване тим, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме запобігання спробам: переховуватися від суду та слідства; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу, ухвалити нове рішення, яким відмовити прокурору у задоволенні клопотання, змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Зазначає, що не погоджується з рішенням суду в частині продовження строків тримання під вартою, вважає його необґрунтованим.

Вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки наявність ризиків не підтверджуються доказами.

При цьому всі свідки та експерти вже допитані в судовому засіданні, а тому ризик впливу відсутній.

Документи також вже досліджені, а тому ризик їх знищення також відсутній.

Також вказує, що у обвинуваченого встановлені чисельні хвороби, він має міцні соціальні зв`язки працевлаштований, має постійне місце проживання в місті Харкові, одружений, має дитину, раніше не судимий.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника, а також думку прокурора щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу захисника належить залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Із клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою вбачається, що зібрані під час досудового розслідування докази обґрунтовують підозру ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, а саме за ч.1 ст. 111, ч.1 ст. 263 КК України, за вчинення яких в т.ч. передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

При цьому, колегія суддів ґрунтується на принципі презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, суспільної небезпеки злочинних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_7 .

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Відповідно до матеріалів провадження, злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 а саме ч.1 ст. 111, ч.1 ст. 263 КК України відносяться до злочинів проти основ національної безпеки України та проти громадської безпеки.

Такі злочини є надзвичайно небезпечними, оскільки об`єктом є суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, конституційний лад, суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність, обороноздатність, тобто основи національної безпеки України. Іншими словами, родовим об`єктом цих злочинів є суспільні відносини, що забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної, соціальної і правової держави

Крім того об`єктом злочинів проти громадської безпеки є безпека невизначеного кола осіб, а тому такі діяння є загальнонебезпечними та створюють загрозу всьому суспільству, захист інтересів якого повинно бути забезпечено судом.

Колегія суддів звертає увагу на наявність боєприпасів, які під час досудового розслідування, як вбачається з матеріалів справи, були вилучені з автомобіля, який належить обвинуваченому. Зазначене свідчить про можливість продовження злочинної діяльності обвинуваченим, який відмовлявся від співпраці зі слідством, а тому не виключається наявність інших місць зберігання вибухових пристроїв та їх використання.

Крім того, обвинуваченому інкримінується вчинення злочинних дій, зокрема надання представникам іноземної держави відомостей, передача яких несе шкоду національній безпеці України.

При цьому інкримінується використання ОСОБА_7 можливостей, які виникли у нього у зв`язку із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Такі відомості, поряд з іншими в своїй сукупності, на думку колегії суддів, дають підстави вважати що ризик втечі та вчинення іншого кримінального провадження існують поза розумним сумнівом

Доводи обвинуваченого та його захисника про наявність у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків - працевлаштований, має постійне місце проживання в місті Харкові, одружений, має дитину, раніше не судимий, на думку колегії суддів не зменшують вагомість підстав для тримання обвинуваченого під вартою.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , та відсутності жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст.177, 178, 404, 405, п.1 ч.1 ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 13 листопада 2019 року стосовно ОСОБА_7 , щодо продовження строків тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -