ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1603/20 Справа № 185/6833/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2020 року у кримінальному провадженні № 0000081 щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Руставі Грузія, громадянина Російської Федерації, з середньою освітою, перебуває у цивільному шлюбі, не працює, проживає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

виправданого за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України, -
за участю :

секретаря судового засідання

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9
перекладача ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2020 року ОСОБА_6 визнано невинуватим, у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України та виправдано за відсутності в його діях складу зазначеного кримінального правопорушення.
Цим вироком ОСОБА_6 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_6 , 11 січня 2017 року, приблизно о 09.45 год., знаходився на перехресті вул.Шевченка та Успенської м.Павлограда, Дніпропетровської області, де керуючись злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, підійшов до автомобіля «ВАЗ 2108» д.н. НОМЕР_1 , та користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, через незачинені двері автомобіля проник в салон вказаного авто, де з передньої панелі таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia 6303i», вартістю 550 грн, який належить потерпілому ОСОБА_11 . Однак, ОСОБА_6 свій злочинний намір не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними вчинити для доведення злочину до кінця , оскільки був помічений потерпілим ОСОБА_12 , який і припинив його дії.
За вказаним обвинуваченням діям ОСОБА_6 надана правова кваліфікація за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна ( крадіжка)

В апеляції та доповненні до неї:
- прокурор просить скасувати виправдувальний вирок та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Зазначає, що згідно з обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку). Прокурор вважає що суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду та невідповідність висновків фактичним обставинам справи, істотно порушення вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим дійшов до передчасного висновку про недоведеність вини ОСОБА_6 у пред`явленому обвинуваченні.
Також зазначив, що докази винності обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, підтверджуються показанням потерпілого ОСОБА_12 , який затримав обвинуваченого на місці вчинення злочину, протоколом огляду місця події, яким встановлено місце вчинення злочину та вилучений слід пальця руки з об`єкту злочину, а також висновком дактилоскопічної експертизи, яка встановила наявність сліду пальця руки обвинуваченого ОСОБА_6 на мобільному телефоні, який він намагався таємно викрасти.
Прокурор вказує на те що згідно висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №790-17 від 20.02.2017 року визначено вартість викраденого мобільного телефону у сумі 550 грн. Вважає, що суд безпідставно та необґрунтовано надав перевагу висновку експерта №821-20 від 20.02.2020 року, який за своїм змістом не спростував висновків попередньої експертизи. Крім того, суд не надав аналізу висновку експерти від 20.02.2017 року, як доказ винуватості ОСОБА_6 , та не зазначив мотивів з яких бере до уваги одні докази та відкидає інші. Таким чином, суд прокурор вважає, що мотивуючи свій вирок про недоведеність наявності в діянні обвинуваченого ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України допустився суперечностей та обрав вибірковий підхід до оцінки доказів, що перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Заслухавши учасників кримінального провадження, прокурора який підтримав доводи та вимоги апеляції, обвинуваченого та його захисників, які проти апеляції прокурора заперечували, перевіривши і проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції прокурора і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Законним є рішення, постановлене компетентним судом згідно норм матеріального права із дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За приписами ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За положеннями ч.3 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи виправданою, у мотивувальній частині вироку зазначаються: формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд;
Вказані вимоги закону при ухваленні оскаржуваного вироку судом першої інстанції дотриманні.

Доводи прокурора щодо неповноти судового розгляду, передчасного висновку суду першої інстанції про недоведеність вини ОСОБА_6 у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, з посиланням на безпідставне надання переваги висновку експерта №821-20 від 20.02.2020 року, колегія суддів вважає безпідставними і необґрунтованими.
Так, судом першої інстанції належним чином надана оцінка всіх перевірених судом доказів у їх сукупності, наведені підстави для виправдання обвинуваченого ОСОБА_6 з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення, що в повній мірі відповідає і згоджується з вказаними вище вимогами норм закону.
Відповідно до ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженню доказуванню підлягають подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушення, а також розмір судових витрат; обставини, які впливають на ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, тощо.
Згідно ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора.
Статтею 17 КПК України закріплено презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини.
В суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_12 підтвердив, що взимку 2017 року, на перехресті вулиць Шевченка та Успенської в м.Павлограді затримав у своєму автомобілі обвинуваченого ОСОБА_6 , який намагався викрасти з вказаного автомобіля належний йому мобільний телефон «Nokia 6303i». Були викликані працівники поліції. ОСОБА_6 був затриманий. Телефон йому повернув слідчий. До обвинуваченого потерпілий не має ніяких претензій.
Саму зазначену подію не заперечує і обвинувачений.
З дослідженого в суді першої інстанції експертного висновку, отриманого органом досудового розслідування, за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №790-17 від 20.02.2017 року, визначено вартість викраденого мобільного телефону марки «Nokia 6303i» у сумі 550 грн., де зазначено, що проводилося дослідження без надання об`єкту, тому в якості вихідних даних для дослідження, використовуються дані, що містяться у постанові слідчого та наданих додаткових матеріалах.
Згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 20.02.2020 року проведеної Дніпропетровськім НДІСЄ, ринкова вартість мобільного телефону марки «Nokia 6303i» з урахуванням зносу, дефектів та технічного стану становить від 100 грн. до 123 грн., яка проведена за ухвалою суду від 17.02.2020 року, і де зазначено, що також проводилося дослідження без надання об`єкту, та в якості вихідних даних для дослідження, використовуються дані, що містяться в ухвалі суду про призначення судово- товарознавчої експертизи.
Суд першої інстанції оцінюючи вказані докази дійшов обґрунтованого висновку, що відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, і тому, взяв до уваги саме висновок експертизи від 20.02.2020 року, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки даний висновок ґрунтується на більш достовірних і повних вихідних даних для дослідження, викладених в ухвалі суду за участі сторін кримінального провадження, і заперечень щодо визначення вартості за цим висновком викраденого майна- мобільного телефону марки «Nokia 6303i», належного потерпілому ОСОБА_13 , останнім не надавалось.
У відповідності із ч.3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 п.3 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Станом на 11.01.2017 року, на момент події, злочином, передбаченим ч.1 ст.185 КК України визнавалося злочинне діяння, яким спричинена матеріальна шкода, що становила більше, а ніж 160 грн.
За вказаним вище експертним висновком вартість викраденого мобільного телефону марки «Nokia 6303i», належного потерпілому становить від 100 грн. до 123 грн., що виключає ознаки складу кримінального злочину за ч.1 ст. 185 КК України.
Статтею 17 КПК України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Згідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За наведених обставин, висновки суду першої інстанції, щодо недоведення стороною обвинувачення поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, колегія суддів, вважає законними обґрунтованими і такими що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування чи зміни вироку з мотивів, наведених в апеляційній скарзі прокурора.
Виправдувальний вирок суду першої інстанції, є законним і обґрунтованим, ухвалений з дотриманням вимог кримінального та процесуального закону і на підставі об`єктивно в повному обсязі з`ясованих обставин в їх сукупності, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2020 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , виправданого за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4