482/804/19 30.03.2020
н/п 1-кп/490/231/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 482/804/19
У Х В А Л А

26 березня 2020 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

під час розгляду у судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000612 від 31.08.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Центрального районного суду м.Миколаєва знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України.

Під час розгляду справи 11.02.2020 року прокурором було подане клопотання про тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні Новоодеського районного суду Миколаївської області, з можливістю вилучення оригіналів документів з кримінального провадження №0000258 від 16.04.2018 року.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначила, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинених за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та особою, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження та направлено з обвинувальним актом до суду, ІНФОРМАЦІЯ_3 . Наразі, вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 22.02.2019 року у кримінальному провадженні №0000258 від 16.04.2018 року визнано винним ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Крім того, вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 22.02.2019 року визнано винним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 104 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. У ході судового розгляду даного кримінального провадження, де зберігаються копії процесуальних рішень, постала необхідність ознайомитись, дослідити та вилучити оригінали письмових матеріалів з кримінального провадження №0000258 від 16.04.2018 року, яке перебуває у володінні Новоодеського районного суду Миколаївської області.

11.02.2020 року в судовому засіданні було оголошено перерву для виконання вимог ч.1 ст.163 КПК України, а саме для виклику представника Новоодеського районного суду Миколаївської області.

Представник Новоодеського районного суду Миколаївської області в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява за підписом виконуючого голови суду про розгляд даного клопотання прокурора у відсутність їхнього представника.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Обвинувачений та його захисник залишили вирішення даного клопотання прокурора на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали судової справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до положень ст.160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором. У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Ознайомившись зі змістом клопотання, оглянувши матеріали справи та враховуючи вищенаведені правові норми, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи наведенні у клопотанні підстави на його обґрунтування, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання прокурора, оскільки прокурором не обґрунтовано, що матеріали кримінального провадження №0000258 від 16.04.2018 року, до яких просить надати доступ, мають значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні, а також самі по собі або в сукупності мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні та в подальшому можуть бути використані як докази.

Слід зазначити, що прокурор в судовому засіданні вказала, що дане кримінальне провадження було виділене з кримінального провадження, до якого просить надати доступ, про що надала суду відповідну постанову.

З вказаної постанови від 31.08.2018 року вбачається, що прокурором з кримінального провадження №0000258 були виділені матеріали відносно невстановлених осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочинів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , без зазначення номера виділеного провадження. Хоча в постанові від 31.08.2018 року зазначено, що постановою виділення матеріалів в окреме провадження від 29.08.2018 року матеріали відносно крадіжки продуктів з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , до якої причетні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 в окреме провадження.

За такого, з врахуванням того, що суду матеріали кримінального провадження для дослідження ще не надавались та судом не досліджувались, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити у зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю обставин, визначених кримінальним процесуальним законом.

Крім того, в судовому засіданні прокурором було подано клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .. В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначила, що метою продовження вказаного запобіжного заходу відносно останнього, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є: запобігання спробам з боку обвинуваченого переховуватися від суду, що підтверджується тим, що обвинувачений перебував у розшуку, не з`являвся до органу досудового розслідування, офіційно ніде не працює, постійного та стабільного джерела прибутку не має, відсутні сталі соціальні зв`язки; запобігання спробам з боку обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, що говорить про те, що він схильний до скоєння злочинів. На даний час вказані ризики не відпали та продовжують існувати. У зв`язку з чим, обрання іншого, менш суворого запобіжного заходу, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого щодо виконання ним своїх процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні та не дасть можливості запобігти ризикам.

Захисник проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою заперечував та просив змінити ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений залишив вирішення клопотання прокурора на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання прокурора, суд приходить до наступного.

Під час проведення досудового розслідування ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 09.04.2019 року відносно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому неодноразово продовжувався судом, востаннє ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 11.02.2020 року до 10 квітня 2020 року включно.

Відповідно ч.3 ст.331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження /зміну/ запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.

При цьому, достатні відомості про усунення та відсутність на теперішній час тих обставин, які раніше стали підставою для обрання у відношенні ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відсутні, а отже, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_3 , опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_3 і щодо яких останньому органами досудового розслідування пред`явлене обвинувачення. Є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_3 з огляду на тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у інкримінованих злочинах, зможе ухилитися від суду та не виконувати його процесуальні рішення (ризик переховування), так як під час досудового розслідування перебував у розшуку, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_3 неодружений, до затримання офіційно не працював, що вказує на відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків. Наведене також свідчить про можливе переховування цієї особи від суду.

За сукупності таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_3 процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку.

Доводи захисника в обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою суд відхиляє, оскільки вони не спростовують обставин, що вказують на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, необхідних для продовження тримання під вартою, та зводяться лише до незгоди з клопотанням прокурора, а тому в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст.159, 160, 163, 177, 178, 183, 194, 197, 331 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання прокурора про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні Новоодеського районного суду Миколаївської області - відмовити.
Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.
Обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" строком на 60 днів, а саме до 24 травня 2020 року включно.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.
Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом семи днів з моменту її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1