У Х В А Л А Справа № 932/2007/20
Ім`ям України Провадження № 1-кс/932/1097/20
19 лютого 2020 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисниці ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого у с. Добровіллі, Васильківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою технічною освітою, одруженого, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має, не є опікуном чи піклувальником, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично мешкає у квартирі АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
Відповідно до цього клопотання, 17 лютого 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, що виразилось у незаконному викраденні ним 16 лютого 2020 року людини, яке вчинено із корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням зброї. Підставами для застосування запобіжного заходу слідча вказала наявність ризиків у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду; можливого вчинення іншого злочину.
Слідчою доповнено і підстави для обрання саме такого запобіжного заходу. Так, слідчою, до ризиків, що існували раніше, додано існування ризику у вигляді незаконного впливу на потерпілого та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні його тексту. Додатково пояснив, що ризиками, передбаченими у ст. 177 КПК України, у даному випадку є можливе переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, за вчинення якого передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років. Підозрюваний, хоча і має дружину та постійне місце мешкання, однак усвідомивши тяжкість покарання, що загрожує йому у випадку доведеності його вини, у вигляді тривалого позбавлення волі, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_4 знає потерпілого ОСОБА_8 , який впізнав його як особу, яка брала участь у його викраденні та вимаганні у нього майна, тому, з метою уникнення кримінальної відповідальності, він може погрожувати йому для зміни ним своїх показань, що на думку прокурора підтверджується письмовою заявою ОСОБА_9 від 19.02.2020 року. Можливе вчинення ним інших корисливих злочинів та можливе викрадення іншої людини, оскільки ОСОБА_4 законних джерел доходу не має, а підозрюється у вчинені корисливих злочинів, і потребує коштів на підтримання своє життєдіяльності.
У судовому засіданні підозрюваний вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав у повному обсязі. Заперечував проти задоволення клопотання слідчої. Від дачі пояснень відмовився, пославшись на те, що після розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 , встановлені у судовому засіданні обставини були розповсюджені невідомими особами через мережу Інтернет.
Захисниця також заперечувала проти задоволення клопотання слідчої. Надала характеристику з колишнього місця роботи свого підзахисного. Вважала, що наданими слідчими та підтриманими прокурором доказами жоден із зазначених ризиків не доведено. Її підзахисний має постійне місце реєстрації, де і мешкає разом із дружиною, планував мати дітей, готовий здати свій закордонний паспорт для зберігання слідчому чи прокурору на час досудового розслідування. Крім того, він не має достатніх коштів для того, щоб перебувати за кордоном. Цим мінімізується ризик його втечі від органів досудового слідства та суду. ОСОБА_4 раніше не судимий, тому ризик у вигляді вчинення ним інших злочинів є цілковитим припущенням. Ризик впливу її підзахисним на потерпілого ОСОБА_8 заявою останнього від 19.02.2020 року абсолютно не підтверджується. Він визнає свою вину у вчиненні злочину, повністю співпрацює зі слідством. Внаслідок недоведеності ризиків, слід відмовити у задоволенні клопотання слідчої взагалі.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані до нього додатки, заслухавши доводи прокурора в його обґрунтування, пояснення захисниці підозрюваного, приходжу до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню.
Вважаю, що на даний час є підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України. Підставами вважати підозру обґрунтованою є: заява ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 16.02.2020 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 16.02.2020 року; протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 17.02.2020 року; протокол обшуку квартири АДРЕСА_2 , де затримано переслідуваних у вчиненні злочину ОСОБА_4 та ОСОБА_11 ; протокол пред`явлення ОСОБА_4 до впізнання потерпілому ОСОБА_8 від 17.02.2020 року; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 18.02.2020 року; повне визнання вини у вчиненні інкримінованих злочинів; докази у їх сукупності.
Доведеними, наданими суду поясненнями прокурора та матеріалами справи в їх сукупності, є наявність ризику у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_4 інкриміновано вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочину, і за незаконне заволодіння транспортним засобом, що вчинено за попередньою змовою групою осіб із погрозою застосування насильства, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, тобто на тривалий строк. ОСОБА_4 , хоча і одружений, однак не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, не є опікуном чи піклувальником над недієздатними чи непрацездатними особами, офіційно не працевлаштований. Його перебування у зареєстрованому шлюбі не є тією обставиною, яка повністю виключає існування ризику у вигляді переховування від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_4 відома особа потерпілого ОСОБА_8 , на показаннях якого ґрунтується підозра у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, тому існує висока вірогідність для уникнення від кримінальної відповідальності, позапроцесуального впливу на потерпілого. Інший ризик свого підтвердження в ході розгляду справи не знайшов.
Враховуючи особисті обставини життя підозрюваного, його вік та стан здоров`я, відсутність офіційного місця роботи, а також тяжкість можливого покарання, кількість інкримінованих йому злочинів, що у сукупності може свідчити на користь збільшення ризику переховування від слідства та правосуддя, приходжу до висновку, що тримання ОСОБА_4 під вартою відповідає в даному випадку інтересам суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, в даному випадку, переважають інтереси забезпечення поваги до його особистої свободи.
Запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам шляхом обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, через те, що такий запобіжний захід, як домашній арешт чи особисте зобов`язання, не будуть застереженням мінімізації ризику у вигляді переховування від органів досудового розслідування та суду особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Тому вважаю, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий запобіжний захід, про який прохає слідча. Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного засобу, прихожу до висновку про можливість обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України о 02 годині 15 хвилині 17 лютого 2020 року, датою та часом закінчення дії ухвали про тримання його під вартою, визначаю 02 годину 15 хвилину 14 квітня 2020 року.
З підстав, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, заставу не визначаю взагалі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 194, 196-197, 309-310, 395 КПК України, -
Клопотання слідчих СВ ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Дата закінчення дії ухвали 02 година 15 хвилина 14 квітня 2020 року.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб зо дня її винесення.
Слідчий суддя ОСОБА_1