ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/263/19 Номер провадження 11-кп/814/653/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем : ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали кримінального провадження № 0000297 від 24 вересня 2018 року за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора , що приймав участь в суді першої інстанції - ОСОБА_8 на вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 лютого 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мар`їнка Донецької області, проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, працюючого електрогазозварником ТОВ «СКАЙ БІЛД» м. Київ, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст.122 ч.1 КК України , -

за участю: прокурора ОСОБА_9

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а :

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставин
Вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 лютого 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі, строком на 1(один) рік.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 визначено відраховувати з часу фактичного прибуття до виправного центру.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 56647 (п`ятдесят шість тисяч шістсот сорок сім) грн. 69 коп. на відшкодування шкоди завданої злочином, в тому числі 6647 грн 69 коп на відшкодування матеріальної шкоди та 50000 гривень на відшкодування моральної шкоди .

Вирішено питання про речові докази.

Згідно з вироком суду обвинуваченим вчинено злочини за таких обставин.

23 вересня 2018 року близько 02 год. 25 хв. ОСОБА_7 , маючи не зняту та не погашену судимість, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поблизу входу до магазину «Монарх»,який розташований по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, умисно наніс потерпілому ОСОБА_10 один удар скляною пляшкою об`ємом 0,5 л. по голові, спричинивши останньому, згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №20 від 24.01.2019 року, тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: вдавленого перелому зовнішньої кісткової пластини лобної пазухи більше зліва, незначного розходження лівого вилочно-клиновидного шва; забою головного мозку легкого ступеня; рани лобної ділянки; забою м`яких тканин лобної та лівої параорбітальної області, які відповідно до п.п. 2.1.3. б); 2.2. в); 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 року можуть бути оцінені лише в сукупності та відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я.

Вказаними умисними протиправними діями ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_10 умисні середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи , яка її подала

Апеляційний перегляд вироку здійснюється за апеляційними скаргами захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора , що приймав участь в суді першої інстанції - ОСОБА_8 .

Адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить вирок суду змінити у частині призначення покарання та призначити покарання у виді виправних робіт або застосувати норми ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на розсуду суду та зменшити розмір стягнення моральної шкоди з 50 000 грн до 20 000 грн.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим , що обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав повністю , а не частково , так як не заявляв що оборонявся від потерпілого , сприяв слідству , а у суду виникла хибна думка про часткове визнання вини обвинуваченим. Адвокат вважає , що механізм нанесення удару свідчить про відсутність прямого умислу, що також повинно бути враховано при призначенні покарання. Крім того , в стані алкогольного сп`яніння були всі учасники конфлікту. Не оспорюючи кваліфікацію , апелянт зазначає , що вона не відображає об`єктивні події.

Також , на переконання апеляції , адвокат зазначає , що його підзахисний є єдиним годувальником багатодітної родини в якій три малолітні дитини , один з яких перебуває на диспансерному обліку та потребує спец освіти має статус переміщеної особи із зони бойових дій .

На переконання апеляції щодо зменшення суми стягнутої шкоди , адвокат зазначає , що обвинувачений неодноразово намагався компенсувати шкоду частинами , проте потерпіла сторона відмовлялася. Крім того , сам обвинувачений був потерпілим від сутички , про що свідчить постанова про закриття кримінального провадження.

Прокурор в принесеній апеляції просить вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати та постановити новий вирок , яким визнати останнього винуватим у вчиненні злочину , передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки , обґрунтовуючи вимоги тим , що ним вчинено злочин середньої тяжкості за який передбачено покарання до 3 років позбавлення волі , шкоду не відшкодував , вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні обвинувачений , в його інтересах адвокат апеляційну скаргу адвоката підтримали та просили задовольнити з наведених в ній підстав.

Прокурор в судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні підтримала. Заперечувала також з приводу задоволення апеляційної скарги адвоката.

Потерпілий в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу прокурора , при цьому зазначивши , що вирок суду першої інстанції вважає законним.

Мотиви суду

Заслухавши суддю доповідача , пояснення сторін , вивчивши матеріали кримінального провадження , колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених положень закону , судовий розгляд проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону , а висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину за якийвін засуджений , ґрунтуються на зібраних у справі доказах , які відповідають фактичним обставинам справи , підтверджуються сукупністю досліджених у судовому засіданні та оцінених судом з точки зору належності , допустимості , достовірності , достатності та взаємозв`язку й детально наведених у вироку.

Фактичні обставини по справі в апеляційних скаргах не оспорюються , не перевіряються зазначені обставини і колегією суддів відповідно до положень статті 404 ч.1 КПК України.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та прокурора колегія суддів вважає непереконливими.

Відповідно до вимог статей 50,65 КК особі , яка вчинила злочин , має бути призначене покарання , необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості , співмірності та індивідуалізації , покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій , їх небезпечності та даним про особу винного.

Покарання є заходом примусу , що застосовується від імені держави за вироком суду до особи , визнаної винною у вчиненні злочині , і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання , необхідне і достатнє для виправлення засуджених , а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими , так і іншими особами . Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з статті 61 Конституції України , відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер , а також з принципу правової держави , з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Як вбачається із змісту вироку призначаючи обвинуваченому покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке є злочином середньої тяжкості, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, обставину яка обтяжує покарання, думку потерпілого , тяжкі наслідки , що настали від злочину , особу ОСОБА_7 , який характеризується посередньо, має постійне місце проживання та є єдиним працездатним членом сім`ї, має на утриманні трьох малолітніх дітей , хоча раніше є судимим , проте відбув умовно-іспитовий строк , що свідчить про те , що він став на шлях виправлення.

Врахувавши зазначені обставини суд прийшов до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

Із вказаним висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Колегія суддів не може погодитись із доводами авторів апеляцій , що обвинуваченому призначене занадто суворе , як про це йдеться в апеляції обвинуваченого або навпаки - занадто м`яке , як зазначається в апеляції прокурора , покарання.

Відповідно до статті 414 КПК України невідповідним тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання , яке хоч і не виходить за межі , встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність , але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

З огляду на наведене вище , колегія суддів не знаходить підстав для зміни покарання як в бік його пом`якшення так і в бік суворості.

Щодо доводів сторони захисту колегія суддів звертає увагу на такому.

Так , обвинуваченому ОСОБА_7 призначено не найсуворіший вид покарання , передбачений санкцією відповідної статті та у мінімальному розмірі.

Усі обставини , на які посилається як сторона захисту так і сторона обвинувачення у повній мірі були враховані судом при призначенні ОСОБА_7 покарання.

На переконання колегії суддів, у даному випадку суд дійшов балансу та призначив обвинуваченому покарання , яке відповідає ступеню тяжкості , конкретним обставинам вчиненого та особі винного.

Правильно на думку колегії суддів визначено і суму стягуємої з обвинуваченого суми моральної шкоди , врахувавши при цьому , ступінь вини цивільного відповідача, тяжкість заподіяного тілесного ушкодження, наслідки , що настали , фізичний біль який переносив потерпілий, перенесений великий морально-психологічний стрес, порушення звичного способу життя та пригнічений стан який триває до цього часу в зв`язку з скоєння щодо нього злочину.

Підстав для її зменшення колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону колегією суддів не встановлено.

Вирок суду відповідає приписам статті 374 КПК України , є законним , обґрунтованим і вмотивованим.

За таких обставин апеляційні скарги захисника та прокурора слід залишити без задоволення , а вирок суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України , колегія суддів Полтавського апеляційного суду,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора , що приймав участь в суді першої інстанції - ОСОБА_8 залишити без задоволення , а вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня постановлення.

Судді:

_____________ ________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4