Справа № 635/3780/18
Провадження № 1-кп/635/437/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2020 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження № 0000628 від 19.04.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, судимого:
- Харківським районним судом Харківської області 15.12.1981 за ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 141, ст.ст.144, 42 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
- Жовтневим районним судом м. Харкова 27.08.1985 за ч. 3 ст. 141 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- Червонозаводським районним судом м. Харкова 29.01.1991 за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ст. 42 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- Люботинським міським судом Харківської області 11.03.1996 за ч. 2 ст. 140 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
- Червонозаводським районним судом м. Харкова 29.03.2002 за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;
- Жовтневим районним судом м. Харкова 03 лютого 2017 року за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у сумі 1275,00 грн., який замінено ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 червня 2017 року на 70 годин громадських робіт;
- Червонозаводським районним судом м. Харкова 12 лютого 2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;
- Люботинським міським судом Харківської області 11 червня 2018 року (з урахуванням ухвали Харківського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року), за ч. 2 ст. 185, ст.ст. 71, 72 КК України до 1 року 6 місяців 3 днів позбавлення волі;
який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за корисливі злочини, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.

18.04.2018 близько 14:00 хвилин, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, перебуваючи у довірливих стосунках з ОСОБА_5 , знаходячись в кафе «Космос», яке розташовано в м. Мерефа Харківського району Харківської області по вул. Радянській 2, зловживаючи довірою та маючи намір, спрямований на заволодіння чужим майном, звернувся до останнього з проханням передачі йому мобільного телефону «Microsoft Lumia 640 DS Black» для здійснення телефонного дзвінка. ОСОБА_5 , будучі впевнений в добропорядності дій ОСОБА_4 , передав йому свій мобільний телефон та вийшов з приміщення кафе, в цей час ОСОБА_4 , зловживаючи довірою потерпілого, заволодів вказаним телефоном, у відсутності ОСОБА_5 покинув приміщення кафе, після чого розпорядився вказаним майном на власний розсуд, заподіявши своїм діями потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 1900 грн.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. При цьому пояснив, що 18.04.2018 він перебував в кафе «Космос» у м. Мерефа, де разом зі своїм знайомим вживав спиртні напої. В кафе він познайомився з потерпілим, у якого взяв телефон, щоби подзвонити, для чого вийшов на вулицю. Коли повернувся, потерпілого в кафе не було, після чого ОСОБА_4 поїхав додому, телефон продав.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає.

За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти власності, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, з 04.2012 перебуває на обліку у лікаря-нарколога у зв`язку зі зловживанням алкоголем, не працює, неповнолітніх дітей не має, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття у вчиненому злочині, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, ставленні обвинуваченого до скоєного, осуді своїх дій.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, поряд з наведеними вище даними про його особу, обставинами, що пом`якшують покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини справи, ставлення обвинуваченого до скоєного, факт вчинення обвинуваченим нового злочину під час звільнення від покарання з випробуванням.

З урахуванням вищезазначених обставин у сукупності, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України.

Оскільки інкримінований ОСОБА_4 злочин вчинено останнім під час звільнення від покарання з випробуванням за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12.02.2018, на підставі статті 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за даним вироком покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком від 12.02.2018.

У даний час ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 11.06.2018, яким враховано невідбуту частину покарання у вигляді 26 годин громадських робіт за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.02.2017 (з урахуванням ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.06.2017).

У зв`язку з цим, призначаючи обвинуваченому остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, суд вважає за доцільне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим та зарахувати у строк покарання частково відбуте покарання за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 11.06.2018, початок строку відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання ОСОБА_4 .

Саме таке покарання є на думку суду необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, відповідатиме вимогам ч.2 ст.50 КК України.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому з застосуванням ст.75 КК України, ст.69 КК України судом не встановлено.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи від 22.05.2018 складають 1430,00 грн. та відповідно до частини 2 статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід щодо обвинуваченого, не застосовувались.

Обвинувачений ОСОБА_4 переведений з ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» для участі у судовому розгляді даного кримінального провадження на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 15.03.2019.

Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити покарання в виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі статті 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_4 покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12.02.2018, визначивши покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі частини 4 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 11.06.2018, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців 3 (трьох) днів позбавлення волі.

У строк призначеного ОСОБА_4 остаточного покарання зарахувати покарання, частково відбуте останнім за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 11.06.2018.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання 13.12.2018.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на проведення судової експертизи у сумі 1430,00 (одна тисяча чотириста тридцять) грн.
Речові докази: мобільний телефон «Microsoft Lumia 640 DS Black», картонну коробку з-під телефону, книгу «Краткое руководство Lumia 640 DS», товарний чек від 05.02.2016, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили вважати повернутими останньому.
Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Харківський районний суд Харківської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1