Провадження № 1-кп/756/59/18
У Х В А Л А

20 січня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва

у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001637 від 09.12.2014 року за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області, відповідно до обвинувального акту зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно особистої заяви від 24.05.2018- фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

за участую сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и в:

В провадженні Оболонського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_8 - заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу у виді застави, застосованого до його підзахисного ОСОБА_6 на стадії досудового розслідуванн в 2015 році, на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

В обгрунтування свого клопотання захисник посилається на те, що під час застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу на стадії досудового розслідування, а також під час продовження строку дії запобіжного заходу слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва, який розглядав та задовольняв відповідні клопотання, був введений в оману слідчим та прокурором щодо існування ризиків у кри мінальному провадженні, які не зменшилися та не зникли. Відтак, під час досудового слідства до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з альтернативним запобіжним заходом у виді застави.

Проти клопотання заперечив прокурор, посилаючись на те, що судовмий розгляд даного кримінального провадження тільки розпочато, ще не досліджені документальні докази, не допитано жодного свідка., вплив на який з боку обвинуваченого можливий.

Вислухавши клопотання захисника, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав захисника, позицію прокурора, суд дійшов до наступного висновку.

Частинами 1, 2 ст. 331 КПКУ України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу

Статтею 201 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Суд дійшов до висновку про те, що клопотання захисника про зміну запобіжного заходу слід відхилити, виходячи із наступного.
Ризик можливої спроби ОСОБА_6 переховуватися від суду не може бути спростований лише самими твердженнями захисника. Спроби переховуватися від суду тому і не реалізовані обвинуваченим наразі реально, оскільки останній перебуває від заставою, розмір якої є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 . Суд не може не звернути уваги і на те, що протягом кримінального провадження ОСОБА_6 вже має третю адресу місця свого проживання.
Крім того, суд звертає увагу і на ту обставину, що дослідження доказів у кримінальному провадженні ще не завершено, як не завершено і з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірку їх доказами, тобто не виконано вимоги ст. 363 КПК України.
Інкримінований ОСОБА_6 злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситьтся до тяжких злочинів. За його вчинення кримінальним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою длязастосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі. Крім того, у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
У розумінні положень, що наведені у рішенні Європейського Суду з прав людини «Нечипорук, Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. У даному випадку суд через призму вказаних критеріїв оцінює і обгрунтованість висунутого обвинувачення. Наразі ж підстав для визнання висунутого ОСОБА_6 обвинувачення необгрунтованим - судом не встановлено, оскільки лише розпочато дослідження длокументальних доказів сторони обвинувачення, не досліджувались докази захисту, не допитувались свідки, не давали показання обвинувачені.
Суд звертає увагу і на те, що захисник просить лише змінити запобіжний захід на більш м`який, тим самим фактично розуміючи, що спочатку підозра, а потім і висунуте обвинувачення є обгрунтованим та що існують у даному кримінальному провадженні і ризики, не настання яких має бути забезпечено запобіжним заходом, хай навіть і більш м`яким.
Наявність підстав для залишення обвинуваченого ОСОБА_6 під заставою оцінено судом з урахуванням особливостей даного кримінального провадження, поведінки сторін та існування реального суспільного інтересу, а тому застава може бути виправданим заходом, не зважаючи на існування презумпції невинуватості.
Отже, залишення обвинуваченого ОСОБА_6 під заставою не суперечить п.п. 1, 2 ч. 3 ст.132 КПК України та позиціям ЄСПЛ, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання ризиків. Міра запобіжного заходу має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.
Керуючись ст. ст. 350, 331, 132, 182, 201 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу із застави на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1