Справа № 159/5195/19
Провадження № 1-кп/159/73/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської обл.
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_4 ,
представника потерпілої та цивільного позивача адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого та цивільного відповідача ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 190 301 100 012 55 про обвинувачення

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луцьку, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , фактичного мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , одруженого, з освітою середньою спеціальною, працюючого вантажником у ФОП, має на утриманні двох осіб, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, а саме:

1. 19.09.13 р. Ківерцівським райсудом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 р. з двохрічним іспитовим строком;
2. 28.12.15 р. Ківерцівським райсудом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 р., 06 міс.; за ухвалою Ківерцівського райсуду Волинської області від 25.09.17 р. невідбуту частину покарання у виді 01 р., 08 міс., 04 днів позбавлення волі замінено на обмеження волі на той же строк; звільненого за рішенням Рівненського райсуду у Рівненській області від 30.11.18 р. умовно достроково на невідбутий строк 04 міс., 28 днів обмеження волі;
3. 03.07.19 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України у виді 1 р., 09 міс. обмеження волі, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 187 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи 28.12.15 р. засудженим Ківерцівським райсудом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 р., 06 міс.; якому за ухвалою Ківерцівського райсуду Волинської області від 25.09.17 р. невідбуту частину покарання у виді 01 р., 08 міс., 04 днів позбавлення волі замінено на 01 рік, 08 міс., 04 дні обмеження волі; звільненим за рішенням Рівненського райсуду від 30.11.18 р. умовно достроково на невідбутий строк 04 міс., 28 днів обмеження волі, судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний насильницький злочин.

Так обвинувачений ОСОБА_6 о 23 год. 45 хв. 20.06.19 р., перебуваючи неподалік під`їзду № 2 буд. АДРЕСА_2 , переслідуючи злочинний намір та керуючись метою заволодіння чужим майном, побачивши потерпілу ОСОБА_4 , 64 р. н., наздогнав її та вчинив напад, застосуваши насильство, яке є небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, що виразилось у нанесенні ударів кулаком в обличчя та тулуб, які спричинили потерпілій тілесні ушкодження у вигляді гематоми обох повік правого ока, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та синця правої кисті, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень; після чого, подолавши опір потерпілої, вирвав з рук її жіночу сумочку, з якої дістав гаманець, відкрито заволодівши грошовими коштами в сумі 70 грн, а інші речі разом з гаманцем викинув із сумочки на землю та почав тікати, чим завдав потерпілій майнової шкоди на загальну суму 70 грн.

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, тобто, кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 187 КК України.

Обвинувачений у судовому засіданні 27.09.19 р.,05.02.20 р. свою винуватість визнав повністю, цивільний позов визнав частково у частині майнових вимог в сумі до 1 000 грн, вважаючи їх завищеними; в частині морального відшкодування не визнав. Суду обвинувачений показав, що у цивільний позов потерпілою включено витрати на лікування травми, що потерпілою отримано до його дій. Він заподіяв потерпілій синець, що не потребує такого дороговартісного лікування. У червні 2019 р., можливо, 20 числа, вночі він ішов через двір додому і побачив потерпілу, яка сиділа на лавці. До цього він потерпілу не знав, але бачив у магазині «Вечірній», що по вул. Незалежності у м. Ковелі Волинської області. Коли потерпіла вийшла з магазину, він бачив, у якому напрямку вона пішла. Після короткого спілкування з потерпілою з приводу смітіння, коли він залишився сидіти на лавці, а потерпіла пішла і відійшла на відстань біля 15 м, він вирішив вчинити злочин. Він наздогнав потерпілу, вирвав у неї сумку. Потерпіла захищалась. Він вдарив потерпілу 2, 3 рази чи декілька разів - кулаком руки в область обличчя та десь по тулубу, одночасно забираючи сумку. Після нанесення ударів потерпіла припинила чинити опір. Вона кричала, казала не забирати гроші, але він не зважав. Він забрав гроші, а гаманець та сумку - лишив на землі та пішов додому. Потерпіла - також пішла у напрямку ПТУ № 5. На територію цього двору світло трохи потрапляло з вулиці. У скоєному щиро розкається, про вчинене шкодує, пояснює свій вчинок нерозсудливістю та потребою у коштах. Ці кошти він у подальшому витратив на власні потреби. Будь - яких коштів потерпілій він не відшкодовував. У дебатах просить пробачення у потерпілої за вчинене та просить його суворо не карати, врахувати, що у нього є малолітня дитина, яка народилась під час його перебування в неволі, та дружина є непрацездатною, так як здійснює догляд за дитиною.

Крім того винуватість обвинуваченого у повному обсязі підтверджується показаннями потерпілої, письмовими та іншими доказами, що були зібрані у справі.

Так потерпіла 27.09.19 р. показала, що обвинуваченого не знає. Вона проживає по вул. Івасюка неподалік ПТУ № 5. З дому вона вийшла о 24 год. і пішла у магазин «Вечірній», де купила сірники та стакан води, так як на вулиці було гаряче. Там же вона бачила обвинуваченого, який слідкував та ходив за нею. Додому вона йшла як зазвичай - через двір будинку АДРЕСА_3 . Коли вона сіла на лавку біля під"їзду цього будинку і почала пити воду, щоб не розлити її, перед нею раптово з`явився обвинувачений. Він підсів до неї на лавку і попросив запалити, зробив зауваження з приводу того, що вона смітить у дворі, де він проживає тощо. Він мав пакет чорного кольору і вона побачила, що він рукою щось шукає у цьому пакеті. Вона піднялась та почала йти. Недалеко від дороги у подвір"ї будинку обвинувачений наздогнав її та почав виривати сумку, неочікувано наніс кілька ударів по голові. У пакеті обвинувачений мав пластмасові виделку та лоток та став наносити їй численні удари цим пакетом з таким вмістом. Вона побачила на балконі чоловіка і стала кричати. Тоді обвинувачений перестав її бити. У обвинуваченого була металева виделка і обвинувачений спочатку спрямував удар цієї виделкою їй у шию, але виделка випала у нього з рук, тому вважає, що її хотіли вбити. Вона цю виделку потім підняла у сум`ятті і згодом поліція знайшла цю виделку у її сумці. Вона зайшла у свій під`їзд і обвинувачений йшов за нею, але на перешкоді стали кодовані двері під`їзду. Хто викликав поліцію, їй не відомо. Поліція викликала швидку допомогу. Внаслідок нападу вона відчувала біль на голові, через синці на обличчі деякий час соромилась вийти на вулицю. Коли синці почали зникати, у неї почались серцеві напади і вона 29.07.19 р. змушена була лягти у лікарню, де пробула до 07.08.19 р. у кардіологічному відділенні за власним зверненням, так як попередньо перенесла два інфаркти та два інсульти. Приступи у неї стабілізувались, однак напад став для неї негативним чинником погіршення стану здоров`я. Лікарів вона зазвичай відвідує систематично, так як є особою з інвалідністю, маючи потребу за станом здоров`я періодично лікуватись у стаціонарі. Після 07.08.19 р. вона також викликала швидку допомогу і мала передінфарктний стан, однак, відмовилась від госпіталізації. Негативним чинником стали і виклики до слідчого. Майнові витрати на медпрепарати вона несла у період, коли після та внаслідок нападу лежала у лікарні, як за призначенням лікаря, так і на власний розсуд з врахуванням наявних у неї захворювань серця, судин. Такі ліки приймала постійно і до нападу. У стаціонарі вона перебуває періодично, так як має групу інвалідності. Протиалергічні препарати придбавала, так як є алергіком. Пробачення у неї обвинувачений не просив. Просить обвинуваченого покарати суворо, не простила його. Цивільний позов підтримує у повному обсязі та просить цивільний позов задовольнити.

Крім того винуватість обвинуваченого доводиться такими письмовими та речовими доказами у справі:

-витягом з ЄРДР від 31.07.19 р., згідно з яким 21.06.19 р. було внесено відомості за заявою потерпілої про злочин;

-протоколом огляду місця події від 21.06.19 р., відповідно до якого о 01 год. 05 хв. було оглянуто вказане потерпілою подвір`я багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 навпроти входу у під`їзд № 1, що освітлюється ліхтарями та від освітлення перпендикулярно розташованої вул. Івасюка, на яку мається вихід з подвір`я, де проживає потерпіла. У коридорі було виявлено сумку жіночу із шкірозамінника, ручки якої пошкоджені з однієї сторони сумки ручка відсутня і наявний лише фрагмент ручки довжиною біля 7 см; з іншої сторони мається пошкодження кріплення ручки. У сумці наявні речі особистої гігієни та, зокрема, порожній гаманець із шкірозамінника; виделка металева з чорним пластмасовим руків`ям;

- протоколом огляду предмету від 29.07.19 р. з фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто виявлену та вилучену у квартирі потерпілої 21.06.19 р. виделку;

-протоколом огляду місця події від 21.06.19 р. з фототаблицями, відповідно до якого о 01 год. 45 хв. було оглянуто кв. АДРЕСА_4 , де проживає потерпіла. У коридорі було виявлено сумку жіночу із шкірозамінника, ручки якої пошкоджені з однієї сторони сумки ручка відсутня і наявний лише фрагмент ручки довжиною біля 7 см; з іншої сторони мається пошкодження кріплення ручки. У сумці наявні речі особистої гігієни та, зокрема, порожній гаманець із шкірозамінника; виделка металева з чорним пластмасовим руків`ям;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 12.08.19 р. з фототаблицями, відповідно до якого потерпіла добровільно показала та детально розповіла про обставини вчинення на неї нападу невідомою для неї особою 20.06.19 р. на території подвір`я будинку АДРЕСА_2 в ході її прямування з магазину «Вечірній» додому на вул. Івасюка;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 11.07.19 р. з фототаблицями, відповідно до якого обвинувачений добровільно показав та детально розповів про обставини вчинення нападу на потерпілу 20.06.19 р. на території подвір`я будинку АДРЕСА_2 в ході її прямування з магазину «Вечірній» в сторону вул. Івасюка;

-висновком експерта № 109 від 04.07.19 р. проведеної СМЕ, згідно з яким, з врахуванням даних обстеження та меддовідки травмпункту Ковельської ЦРЛ, медкарти амбулаторного хворого Ковельської ЦРЛ на ім`я потерпілої, у останньої виявлені тілесні ушкодження у вигляді гематоми обох повік правого ока, синця правої кисті, що утворились від дії тупих твердих предметів, можливо від ударів кулаками рук по обличчю людини, в час, вказаний в ухвалі суду, у меддокументації та потерпілою, і за ступенем тяжкості відноситься до категорії: гематома обох повік правого ока - легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; синець правої кисті - легких тілесних ушкоджень. По тілу потерпілої було нанесено не менше 2 х ударів. Вище вказані тілесні ушкодження у потерпілої утворитись внаслідок падіння з висоти власного росту при наданні тілу прискорення, або без такого, не могли;

-протоколом огляду предметів від 10.07.19 р. з фототаблицями, відповідно до якого у присутності потерпілої було оглянуто оптичні носії інформації (диск DVD - R) з відеозаписами (файлами) з камер відеоспостереження магазину «Вечірній», що у м. Ковелі Волинської області, по вул. Незалежності, що надані поліції завмагазином та містять відеоінформацію про перебування потерпілої та обвинуваченого 20.06.19 р. у вказаному вище магазині і період з 23 год. 32 хв. по 23 год. 37 хв., 17 сек.;

-відтвореним у судовому засіданні відеозаписом з вказаних вище дисків, згідно з якими і потерпіла і обвинувачений одночасно та майже однаковий проміжок часу перебували у приміщенні вказаного вище магазину та тоді як поведінка потерпілої свідчить про те, що вона зайшла у магазин за покупками і зробила їх, то поведінка обвинуваченого свідчить про те, що він у магазин зайшов як спостерігач, перебував деякий час у безпосередні близькості до потерпілої і, нічого не придбавши, у момент, коли потерпіла направилась до виходу з магазину, також вийшов з магазину безпосередньо перед нею; бачив напрямок подальшого її руху.

Враховуючи показання обвинуваченого у тій їх частині, що він перед нападом на потерпілу мав нестачу грошей, у магазині 20.06.19 р. він нічого не придбавав, туди зайшов та вийшов майже одночасно з потерпілою, що слідує з відтвореного у судовому засіданні відеозапису, суд схиляється до висновку про те, що намір нападу на потерпілу у обвинуваченого був ще у магазині.

У судовому засіданні під час відтворення відеозапису з вказаних вище дисків як речових доказів і потерпіла і обвинувачений не заперечили одночасного перебування у магазині «Вечірній» 20.06.19 р..

Вказаними вище письмовими доказами об`єктивно стверджуються як показання потерпілої, так і визнавальні показання обвинуваченого.

Суд, повно, всесторонньо, обєктивно аналізуючи зібрані у справі докази, приходить

до висновку, що злочинні дії обвинуваченого вірно кваліфіковано органами досудового розслідування.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та особу винуватого у їх сукупності.

Так суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин.

До обставин, що помякшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, що виразилось у тому, що він просив у судовому засіданні пробачення у потерпілої; активне сприяння розкриттю злочину, що виразилось у тому що він як під час досудового розслідування, так і в суді повно, послідовно та детально розповів про обставини вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину); його молодий вік, так як він є 25.08.96 р. н..

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить рецидив злочину.

Судом також враховується те, що обвинувачений позитивно характеризується по місцю проживання та по місцю відбування останнього покарання у виді позбавлення волі у 2018 р., працездатний та працював на час вчинення інкримінованого йому правопорушення; має доход та двох утриманців - малолітню дитину та непрацездатну дружину, яка доглядає за дитиною віком до 3 р.; стан його здоров`я; те що він раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, звільнився з місць позбавлення волі умовно достроково лише у листопаді 2018 р., але належних висновків не зробив та через досить незначний проміжок часу знову вчинив умисний корисливий тяжкий злочин, тобто, є схильним до вчинення деліктів; збитків потерпілій не відшкодовано та остання обвинуваченого не простила і настоює на його суворому покаранні.

З врахуванням обставин справи та вказаних вище обставин, що характеризують особу обвинуваченого, підстав для застосування ст. 69 КК України, про що просить захисник, суд не вбачає.

Суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) повністю доведена у судовому засіданні сукупністю належних та допустимих доказів.
Враховуючи вище наведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, відсутні підстави для застосування щодо нього звільнення від відбування покарання з випробуванням, чи призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Враховуючи обставини справи, суд вважає, що обвинуваченому слід обрати покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкцій Закону, за яким його притягнуто до кримінальної відповідальності і у даному випадку це є необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд також враховує те, що за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 03.07.19 р., що набрав законної сили 05.08.19 р., ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді 1 р., 09 міс. обмеження волі.
Тому є підстави для застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України із застосуванням принципу часткового складання покарання за даним вироком та невідбутого покарання за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 03.07.19 р. у виді 1 р., 09 міс. обмеження волі, з врахуванням положень ст. 72 КК України.
Вже 07.08.19 р. обвинуваченому за ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайсуду Волинської області було застосовано у розглядуваному кримінальному провадженні запобіжний захід у виді тримання під вартою і з цієї дати обвинувачений на волі не перебував.

Строк відбування покарання обвинуваченому слід рахувати з 07.08.19 р. з врахуванням ухвали слідчого судді Ковельського міськрайсуду Волинської області від 07.08.19 р..

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі слід у повному обсязі покласти на обвинуваченого.

Арешт на майно не накладався.
Потерпілою за посередництвом свого представника адвоката заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на її користь 4 958 грн майнової та 60 000 грн моральної шкоди з тим обґрунтуванням, що злочинні дії обвинуваченого спричинили погіршення стану її як особи з інвалідністю 3 гр. здоров`я, підірвали його і вона змушена була лікуватись стаціонарно у кардіологічному відділенні Ковельської ЦРЛ в період з 29.07.19 р. по 07.08.19 р.. Таке позапланове лікування призвело до матеріальних витрат на лікування, придбавання медикаментів та медпрепаратів, медінвентаря та медобстеження в сумі 4 958 грн. Внаслідок насильства з боку обвинуваченого, у зв`язку з перенесеним фізичним болем було порушено нормальний спосіб її життя: вона перенесла сильне душевне хвилювання, безсоння, страх ходити у темну пору доби, сором перед знайомими. Спогади про пережите викликають у неї тремтіння кінцівок та порушення серцевого ритму, що негативно впливає на загальний стан здоров`я. Саме у зв`язку з пережитим внаслідок нападу вона стала потребувати дороговартісної (60 000 грн) операції на серці. Тому суму морального відшкодування оцінює у 60 000 грн. Просить позов задовольнити.

Врахувавши доводи цивільного позову та надані на його обґрунтування докази, суд приходить до висновку, що цивільний позов є підставним та підлягає до часткового задоволення, а саме: в частині морального відшкодування. В решті позову слід відмовити.

Так потерпіла є особою з інвалідністю 3 гр. загального захворювання з 27.06.18 р.; відповідно до копії епікрізу за лікування з 29.07.19 р. по 07.08.19 р. не вбачається, що лікування було пов`язане з погіршенням стану здоров`я потерпілої саме після нападу 20.06.19 р.. До лікарні потерпіла звернулась по спливу більше 1 місяця після події. Серце у епікрізі визначено таким, що є в нормі та потерпілій як особі, яка мала раніше перенесений інфаркт міокарда та інсульт, рекомендована, поряд з медикаментозним лікуванням, характерним для її діагнозу та профілю відділення, планова коронарографія; виписана потерпіла з полегшенням.

Щодо морального відшкодування, то суд враховує, що, безсумнівно, внаслідок нападу обвинуваченого, потерпіла перенесла фізичний біль, спричинений ударами по голові та тулубу; страх та беззахисність до дорозі додому у пізню пору доби після нападу. Після отримання тілесних ушкоджень потерпіла, безсумнівно, деякий час переносила стан короткочасного розладу її здоров`я, що зазначено у висновку СМЕ, та пов`язані з цим страждання та незручності. Однак суд враховує ступінь тяжкості отриманих потерпілою тілесних ушкоджень та те, що вони не потягли за собою її амбулаторного чи стацлікування і протилежного ні потерпіла, ні її представник - адвокат суду не довели. Покликання потерпілої на те, що потреба у дороговартісній операції на серці зумовлена саме погіршенням стану її здоров`я після нападу, суд вважає необґрунтованим. Тому суму морального відшкодування суд оцінює у 10 000 грн.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, ст. ст. 22, 23 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:
Обвинуваченого ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутого покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 липня 2019 року у виді 1 (одного) року, 09 (дев`яти) місяців обмеження волі, за правилами ст. 72 КК України, відповідно до пп. «б» п. 1 ч. 1 якої одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, 01 (один) місяць.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 07.08.19 р. (ухвала слідчого судді Ковельського міськрайсуду Волинської області) від 07.08.19 р..

Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу залишити попередній - тримання під вартою.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_4 10 000 (десять) грн моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на доход держави процесуальні витрати у справі в сумі 1 256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн, 08 коп. - за проведення експертизи (висновок № 240 від 15.07.19 р.).

Речові докази у справі :

- 2 (два) оптичні носії інформації (диски) залишити при матеріалах кримінального провадження;

- виделку, що передана на зберігання в камеру схову Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області за постановою слідчого від 29.07.19 р., - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії даного вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Головуючий:ОСОБА_1