Справа № 344/4149/20
Провадження № 1-кс/344/1691/20
У Х В А Л А
08 квітня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що слідчим слідчого відділення з розслідування дорожньо - транспортних пригод слідчого Управління Головного Управління Національної Поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 розслідується кримінальне провадження №0000072 зареєстроване в ЄРДР за ч.2. ст. 286 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Отинія Коломийського району під час якої внаслідок отриманих тілесних ушкоджень помер - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . 11 лютого 2019 року ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду ОСОБА_6 було задоволено клопотання слідчого СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 про накладення арешту на транспортний засіб RENAULT TRAFIC, номерний знак НОМЕР_1 . На даний час минув рік з моменту накладення арешту слідчим суддею на транспортний засіб який належить ОСОБА_3 . За цей період проведено всі необхідні слідчі дії, а саме судові - автотранспортні експертизи, щодо вказаного автомобіля, слідчі експерименти. Дані матеріали знаходяться в матеріалах кримінального провадження зареєстрованого в ЄРДР № 0000072 за ч.2. ст. 286 КК України. Таким чином в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, оскільки слідчим проведено необхідні слідчі дії, що стосуються вказаного автомобіля, а тому зняття арешту з транспортного засобу жодним чином не вплине на повноту, все сторонність та об`єктивність розслідування обставин ДТП. Скаржником зазначено, що йому оголошено про підозру у вчиненні правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 286 КК України, ним визнано вину, погашено матеріальні та моральні збитки потерпілій стороні, про що ОСОБА_8 як потерпіла написала відповідну розписку, а також заяву до Івано-Франківського міського суду, що не заперечує проти зняття арешту з транспортного засобу. Цивільний позов у справі не заявлений, оскільки збитки компенсовано потерпілій стороні. Крім цього , подальше застосування арешту згаданого майна порушує право скаржника як власника, оскільки право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеженим у його здійсненні. Транспортний засіб є єдиним джерелом доходів скаржника. ОСОБА_3 позбавлений можливості отримувати дохід та забезпечувати свою життєдіяльність, внаслідок відсутності можливості користуватись транспортним засобом.Також, ситуація яка склалась в Україні та загалом в Івано - Франківській області позбавляє скаржника, як підозрюваного вчасно зявлятись в правоохоронні органи, оскільки він проживає у віддаленому селі гірської місцевості (с. Прокурава Косівського району ). На даний час ні автобусне ні залізничне сполучення у зв`язку із пандемією корона вірусу не функціонує. Вчасно явитись по виклику до правоохоронних органів чи в суд проблематично, особливо в обласний центр, який знаходиться на віддалі більше 100 км від місця проживання скаржника. Враховуючи викладене просив скасувати арешт транспортного засобу RENAULT TRAFIC, номерний знак НОМЕР_1 .

Суб`єкт клопотання в судове засідання не з`явивився, подав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі.

Представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, клопотань щодо реалізації прав суду не подано.

Судом встановлено наступні обставини.

25/01/2019 в ЄРДР внесено відомості щодо обставин кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України.

11/02/2019 ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області накладено арешт на транспортний засіб автомобіль марки RENAULT TRAFIC, номерний знак НОМЕР_1 синього кольору та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме майно щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже арешт може бути скасовано у випадку, якщо відповідна особа доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так суб`єкт клопотання не оспорював і не заперечив правових підстав накладення відповідного арешту. В його клопотанні вказано, що на його думку на даний час відпала потреба арешту автомобіля.

Отже судом раніше встановлено, що арешт на спірний автомобіль накладено обґрунтовано; автомобіль відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, згідно з якою речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Так, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті його розгляду. До вказаного часу докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

До завершення розгляду кримінального провадження по його суті все ще зберігається необхідність здійснити процесуальні дії з відповідним речовим доказом.

Таким чином перед судом не доведено тієї обставини, що арешт відповідного автомобіля здійснено без правових підстав.

При цьому арешт речового доказу здійснено саме з метою забезпечення його збереження у незмінному стані, усунення ризиків зміни речового доказу, знищення чи спотворення відповідних якостей речового доказу, що використовуються під час доказування фактичних обставин, що становлять предмет кримінального провадження.

Крім цього в КПК України передбачено, що після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок, спосіб зберігання вилученого майна визначено в наказі Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації від 27.08.2010 N 51/401/649/471/23/125.

Отже законом визначено відповідальних осіб за збереження вилученого майна, порядок його зберігання.

Також важливо відзначити, що відповідно до ст. ст. 7, 22 КПК України обвинувачення підтримується прокурором, а відповідно до ст. 23, 95 КПК України суд безпосередньо досліджує докази, під час судового розгляду кримінального провадження.

Отже питання підтримання державного обвинувачення у відповідному кримінальному провадженні вирішується прокурором. Тому питання використання доказу в процесуальній діяльності до завершення кримінального провадження підлягає вирішенню прокурором.

Отже для вирішення питання повернення речового доказу скаржник зобов`язаний був звернутися до уповноваженого кримінальним процесуальним законом суб`єкта, якому належить право на підтримання обвинувачення за опосередкуванням відповідних доказів, яким є прокурор, а не слідчий.

Крім цього до завершення кримінального провадження все ще зберігається потреба у дослідження речового доказу судом. Таким чином потреба, з якою було встановлено арешт речового доказу все ще не відпала. Отже потреба в арешті речового доказу на даний час не відпала.

В п. 3 ст. 26 КПК України вказано, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином перед судом не доведено наявності правових підстав для скасування арешту речового доказу.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :
в задоволенні клопотання відмовити;

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1