ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/5499/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/120/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю -

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000819 від 25 березня 2020 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 березня 2020 року, -

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 , про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_7 та задоволено клопотання слідчого СВ Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гусятин, Гусятинського району Тернопільської області, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого

Визначено ОСОБА_7 розмір застави в сумі 63060 (Шістдесят три тисячі шістдесят) гривень для внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Отримувач: ТУ ДСАУ у Тернопільській області; Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; номер рахунку (IBAN): UA0003454; призначення платежу застава за ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000819 за ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 березня 2020 року).

У випадку внесення застави,покладено на ОСОБА_7 , наступні обов`язки: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати до відповідних органів державної влади на зберігання закордонний паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Як слідує з матеріалів провадження, слідчим відділом Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000819 від 25 березня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу із 23:30 год. 24.03.2020 року по 16:30 год. 25.03.2020 року, у ОСОБА_7 , який, будучи особою раніше судимою за злочини проти власності, який перебував по АДРЕСА_2 , винник злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне, викрадення чужого майна, поєднане із проникненням в житло.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в період часу із 23:30 год. 24.03.2020 року по 16:30 год. 25.03.2020 року ОСОБА_7 діючи повторно за попередньою змовою із ОСОБА_11 , переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння переконавшись, що за їхніми діями не спостерігають сторонні особи, реалізуючи свій спільний злочинний умисел спрямований на таємне, незаконне заволодіння чужим майном шляхом віджиму вікна квартири АДРЕСА_3 проникли в приміщення квартири, звідки викрали ноутбук марки "Packand bell" із серійним номером "LXBPT6A41601", цифровий фотоапарат марки "CANON" із серійним номером "01" та навушники на загальну суму 7000 гривень.

Із викраденим майном ОСОБА_12 та ОСОБА_7 втекли, чим своїми умисними протиправними діями спричинили матеріальну шкоду ОСОБА_13 на загальну суму 7000 гривень.

26.03.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а саме крадіжка, поєднана із проникненням у житло, вчинена повторно та за попередньою змовою групою осіб.

27 березня 2020 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначеним розміром застави.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 вважає, що ухвала слідчого судді слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 27.03.2020 року відносно ОСОБА_7 підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать вимогам кримінального процесуального права

Вказує, що слідчим суддею неправильно констатовано, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, хоча відповідно до підозри від 26.03.2020 року ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Вважає, що доказів того що підозрюваний ОСОБА_7 буде переховуватись від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджати кримінальному провадженні або те, що йому буде повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину стороною обвинувачення до клопотання про застосування запобіжного заходу не додано.

Звертає увагу на нелогічну хронологію проведення огляду місця події, внесення відомостей в ЄРДР та допиту потерпілої ОСОБА_13 , що не може вказувати на обґрунтованість підозри в цілому.

Просить постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу і, навівши аналогічні викладеним у ній мотиви, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання; прокурора, який заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, оскільки вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Виходячи з положень ч.1 ст.199 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також, суд повинен враховувати, що відповідно до ч.3 ст.176, ч.1 ст.183 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в матеріалах клопотання відносно ОСОБА_7 наявні докази того, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими судом першої інстанції доказами.

Згідно п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

і обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, що повністю узгоджується при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу з приписами ст.183 КПК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.196 КПК України правильно ухвалив рішення про задоволення клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання вартою відносно ОСОБА_7 ..

При обранні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом було враховано наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів вважає, що під час розгляду клопотання слідчий суддя перевірив наявність достатніх підстав того, що ризики, на які вказує слідчий, існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Зокрема, судом першої інстанції правильно враховано особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше судимий і вчинив злочину проти власності в період дій випробувального терміну, встановленого вироком Івано-Франківського міськрайонного суду від 06.12.2019 року.

Окрім того, місцевим судом прийнято до уваги, що до Тернопільського міськрайонного суду в період з лютого 2017 року по листопад 2019 року направлено 6 обвинувальних актів відносно ОСОБА_7 за обвинуваченнмя у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.3 ст.185, ч2 ст.185 КК України.

Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що обрання ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе попередити ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

З таким висновком слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів повністю погоджується, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено обставини, передбачені ст.194 КПК України.

При цьому, слідчим суддею також застосовано положення ч.3 ст.183 КПК України та визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, а також вимоги ст.194 КПК України щодо визначення обов`язків, які будуть покладені на ОСОБА_7 у разі внесення застави.

Доводи сторони захисту щодо вказівки в ухвалі слідчого судді кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України, а не ч.3 ст.185 КК України, як зазначено у клопотання слідчого, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки невідповідність правової норми, вказаної у рішенні суду, з пред`явленою йому підозрою, не впиває на загальні підстави з яких виходив суд обираючи запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою.

Що стосується доводів апелянта про необґрунтованість пред`явленої підозри, як підставу для скасування ухвали слідчого судді про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів вважає їх безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини вимога обґрунтованої підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Окрім того, згідно рішення ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Аналіз матеріалів кримінального провадження та безпосередньо оскаржуваного апелянтом рішення місцевого суду, дає підстави колегії суддів для висновку, що на даній стадії кримінального провадження при вирішенні питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, стандарт доказування «обґрунтована підозра» дотримано як прокурором, який звернувся до суду з відповідним клопотання, так і слідчим суддею, який обрав підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою .

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання даного виду запобіжного заходу.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 27 березня 2020 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставить питання в апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.176, 177, 178, 404, 405, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 березня 2020 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.