Справа № 544/390/20
пров. № 1-кс/544/152/2020
У Х В А Л А
іменем України
про арешт майна

07 квітня 2020 року м. Пирятин

Слідчий суддя Пирятинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду м. Пирятин клопотання слідчого СВ Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Пирятинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000118 від 16.03.2020 щодо злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, про арешт майна,

у с т а н о в и л а:

До Пирятинського районного суду Полтавської області надійшло клопотання слідчого СВ Пирятинського ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Пирятинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000118 від 16 березня 2020 року щодо злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий СВ посилається на те, що 16.03.2020 до Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області із письмовою заявою про таємне викрадення чужого майна (крадіжка) ЄО 844, звернувся генеральний директор торгово-розважального комплексу «ТОРГОВИЙ ЦЕНТР» м. Пирятин, ОСОБА_5 . Так у період часу з 01.03.2020 по 16.03.2020, невідома особа перебуваючи у приміщенні генераторної торгово-розважального комплексу «ТОРГОВИЙ ЦЕНТР» м. Пирятин, по вул. Соборна, 13, демонтувала радіатор водяного охолодження дизельного двигуна А41 від масового радянського гусеничного сільськогосподарського дизельного трактора загального призначення «ДТ-54 (74,75)», котрий був в зборі з генератором перемінного току ПД10У-1.

За даним фактом 16.03.2020 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відкрито кримінальне провадження № 0000118 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Під час відібрання показів від заявника, останній вказав, що власником даного генератору являється ОСОБА_6 . Щодо особи злочинця, останній підозрює охоронців даного закладу, так як останні мали доступ до генераторної. При допиті ОСОБА_6 в якості потерпілого останній повідомив, що в 2005 році він разом із ОСОБА_7 придбав частину майнового комплексу пекарні, котра на разі являється торгово-розважальним комплексом «ТОРГОВИЙ ЦЕНТР». На момент придбання у приміщенні генераторної знаходився дизельний генератор перемінного току ПД10У-1 разом в зборі з дизельним двигуном А41, останній не працював, зберігався як металобрухт.

Під час досудового розслідування при проведенні розшукових заходів було встановлено, що до даного злочину причетний ОСОБА_8 (охоронець), котрий 15.03.2020 під час добового чергування зайшовши до приміщення енераторної розібрав радіатор водяного охолодження, середину якого викрав та продав знайомому ОСОБА_9

05.04.2020 при відібранні показів від ОСОБА_9 встановлено, шо останній придбав для власного використання пошкоджену середину радіатора водяного охолодження. При огляді добровільно наданої середини радіатора водяного охолодження встановлено, що вона пошкоджена та має загальну вагу 18 кг, котра вилучена.

Під час розслідування отримано достатньо підстав вважати, що вилучена у ОСОБА_9 , пошкоджена середина радіатора водяного охолодження з дизельного двигуна у вигляді брухту радіатора загальною вагою 18 кг, яку він придбав у ОСОБА_8 була викрадена з території торгово-розважального комплексу «ТОРГОВИЙ ЦЕНТР».

Вилучена пошкоджена середина радіатора водяного охолодження з дизельного двигуна НОМЕР_1 у вигляді брухту радіатора загальною вагою 18 кг має значення речового доказу у кримінальному провадженні відповідно до ст. 98 КПК України.

Слідчий в судове засідання не з`явився, у клопотанні просить провести розгляд справи за його відсутності.

Розглянувши вказане клопотання, перевіривши додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає зазначене клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5, ч. 7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Слідчий суддя накладає арешт на грошові кошти чи інше майно, якщо є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 КПК України, а саме: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування, матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, частиною 1 якої визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.ч. 10, 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У зв`язку з вищевикладеним слідчий суддя вважає, що клопотання щодо накладення арешту на пошкоджену середину радіатора водяного охолодження з дизельного двигуна НОМЕР_1 у вигляді брухту радіатора загальною вагою 18 кг., який вилучений під час проведення огляду предмету від 05.04.2020, є обґрунтованим та підлягає до задоволення, оскільки є достатні підстави вважати, що він може бути використаний, як доказ у кримінальному провадженні №0000118 від 16.03.2020, він відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також незастосування арешту майна може призвести до його втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Слідчий суддя задовольняє дане клопотання з метою збереження речових доказів.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчим суддею встановлено, що майно вилучене 05.04.2020 в ході огляду предметів, а саме пошкоджена середина радіатора водяного охолодження з дизельного двигуна НОМЕР_1 у вигляді брухту радіатора загальною вагою 18 кг набула статусу тимчасово вилученого майна на підставі протоколу огляду предметів від 05.04.2020.

Клопотання слідчого подане в строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

З огляду на викладене, клопотання підлягає задоволенню, як обґрунтоване та таке, що відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 167, 170-173, 175, 372, 309 КПК України,-

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого СВ Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Пирятинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000118 від 16.03.2020 щодо злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: пошкоджену середину радіатора водяного охолодження з дизельного двигуна НОМЕР_1 у вигляді брухту радіатора загальною вагою 18 кг., який вилучений під час проведення огляду предмету від 05.04.2020 та визнано речовим доказом в кримінальному провадження №0000118, котрий після проведення судово-товарознавчої експертизи, буде зберігатися у потерпілого ОСОБА_6 за місцем його проживання ( АДРЕСА_1 ), до скасування арешту майна у встановленому Законом порядку.

Контроль за виконанням ухвали та відповідальність за збереження арештованого майна покласти на слідчого СВ Пирятинського ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Власник майна за наявності підстав має право заявити клопотання в порядку ст.174КПК України про скасування арешту повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1