Справа № 529/420/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

її захисника- адвоката ОСОБА_5

та потерпілої ОСОБА_6 ,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження № 0000105, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Мурманськ, Російська Федерація, зареєстрованої по АДРЕСА_1 та поживаючої по АДРЕСА_2 , росіянки, громадянки України, не працюючої, неодруженої, невійськовозобов`язаної, раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні нею злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_4 , у порушення вимог ст. 28 Конституції України, Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", маючи єдиний, прямий умисел на вчинення домашнього насильства на побутовому ґрунті, вже будучи притягнутою постановою Диканського районного суду від 01.07.2019 року, яка набрала законної сили, до адміністративної відповідальності за вчинення психологічного насильства в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_6 , належних висновків для себе не зробила, та далі, з мотивів неприязних відноси та неповаги до існуючих норм спільного проживання, обвинувачена ОСОБА_4 , умисно, системно, протягом року - 07.04.2020 року, 14.04.2020 року в адресу своєї матері - потерпілої ОСОБА_6 , висловлювалась нецензурною лайкою, поводила себе відносно неї агресивно, вчинивши таким чином, кожного разу, психологічне насильство в сім`ї, яке призвело до психологічних страждань і як наслідок відбулось погіршення життя потерпілої. За вчинення вказаних протиправних дій, постановами Диканського районного суду, які набрали законної сили, обвинувачена ОСОБА_4 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_6 , обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

При розгляді справи в суді обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України визнала повністю. При цьому пояснила, що вона дійсно протягом року неодноразово вчиняла психологічне насильство відносно своєї матері, яке виразилась в нецензурній лайці в адресу останньої та інших діях. Як пояснила обвинувачена ОСОБА_4 вказані протиправні дії вона вчиняла оскільки знаходилась в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, обвинувачена ОСОБА_4 суду вказала, що вона щиро розкаюється у вчиненому нею кримінальному правопорушенні.

Не зважаючи на те, що відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу дослідження доказів по справі судом не проводилось, так як ними такі не оспорювалися, судом за згодою учасників справи були досліджені адміністративні матеріали про притягнення обвинуваченої ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП ( домашнє насильство) за результатами розгляду яких були винесені постанови Диканського районного суду від 01.07.2019р., 16.04.2020р. та 14.04.2020 року. Саме, судове слідство по справі було обмежене допитом обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_6 та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченої.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров"я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи, є вірною. Оскільки, обвинувачена ОСОБА_4 протягом року, систематично (3 рази) притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення психологічного насильства відносно своєї матері ОСОБА_6 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_6 .

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Представник Диканського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області в судове засідання не з`явилася, а до суду надала досудову доповідь з якої вбачається, що обвинувачена ОСОБА_4 за місцем свого проживання характеризується посередньо, компрометуючих матеріали відсутні, постійні заробітки відсутні, проживає за рахунок тимчасових підробітків та фінансової допомоги матері ОСОБА_6 .. В той же час, при складанні вказаної доповіді опитана матір ОСОБА_4 - потерпіла по справі ОСОБА_6 , яка вказала, що її дочка проживає разом з нею та її неповнолітніми дітьми, відносно яких ОСОБА_4 позбавлена батьківських прав. Остання постійно зловживає алкогольними напоями та систематично вчиняє сварки з рідними, вказані обставини підтвердили при опитуванні і сусіди обвинуваченої ОСОБА_4 ..

Окрім цього, з досудової доповіді вбачається, що обвинувачена ОСОБА_4 , через зловживання алкогольними напоями знаходиться на диспансерному обліку у лікаря нарколога в КНП "Диканська лікарня планового лікування". До того ж, обвинувачена позбавлена батьківських прав відносно своїх неповнолітніх дітей, опікуном, яких призначена її матір ОСОБА_6 - потерпіла по справі. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства становить середній.

На думку органу пробації, беручи до уваги всю інформацію, що характеризує вказаного обвинувачену, її спосіб життя, історію правопорушень, а також ймовірність вчинення повторного правопорушення, її виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі.

Приймаючи до уваги щире каяття обвинуваченої ОСОБА_4 відсутність обтяжуючих обставин, вчинений нею злочин відноситься до злочину невеликої тяжкості, а також саму кількість систематичних протиправних дій відносно потерпілої ОСОБА_6 , які говорять про її стійкість, до вчинення домашнього насильства, а тому за вказаних обставин з урахуванням особи обвинуваченої, суд приходить до висновку, що подальше виправлення обвинуваченої не можливе без ізоляції від суспільства, а досягне мети при призначенні їй покарання відповідно та в межах санкції ст. 126-1 КК України у виді арешту, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи це тим, що остання повинна відбувати покарання в місцях позбавлення волі, крім того маються ризики того, що вона може зникнути з місця свого проживання та переховуватися від призначеного судом покарання.

Вислухавши клопотання прокурора, заслухавши думки з цього приводу учасників судового засідання, враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 повинна відбувати покарання у виді арешту, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вказаного клопотання прокурора, обравши обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши її під варту із зали суду, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним вище ризикам та забезпечити виконання цією обвинуваченою належної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 183 КПК України, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, суд вважає за доцільне покласти на обвинуваченого в разі внесення застави та звільнення його з-під варти ряд обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 124, 369 - 371, 373 - 377, 391, 395 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити їй покарання у виді 4 /чотирьох / місяців арешту.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили обрати у виді тримання під вартою, взявши обвинувачену під варту із зали суду і строк відбування покарання їй обчислювати з 24 червня 2020 року.

Обвинуваченій ОСОБА_4 визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених КПК України у розмірі - 15 (п`ятнадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 24 червня 2020 року складає 31 530 /тридцять одна тисяча п`ятсот тридцять/ грн. 00 коп. (одержувач ТУ ДСА України у Полтавській області).

Депозит: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/2203200, код отримувача 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030200.

Роз`яснити, що обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Обвинувачена звільняється з-під варти після внесення застави до набрання вироком законної сили.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки, до набрання вироком законної сили, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: а саме: прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду; не відлучатися з населеного пункту в якому вона проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд, а засудженою , яка утримується під вартою, в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Головуючий: