28.02.2020 Справа № 756/9700/18
Унікальний № 756/9700/18
Провадження № 1-кп/756/328/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві з застосуванням дистанційного судового провадження, в якому обвинувачений ОСОБА_6 бере участь, перебуваючи в приміщенні Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, кримінальне провадження № 0005432 від 06.07.2018 відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славута Хмельницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого трьох неповнолітніх дітей: 2004, 2007, 2016 років народження, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до обвинувального акту раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
05.07.2018 року приблизно о 19 годині 20 хвилин, перебуваючи у будівельному гіпермаркеті «Епіцентр К», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Полярна 20-Д, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить ТОВ «Епіцентр К».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та бажаючи збагатитися за рахунок чужого майна, ОСОБА_7 того ж дня в той же час, перебуваючи у тому ж місці, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу взяв із торгівельної полиці гіпермаркету належне ТОВ «Епіцентр К» майно, а саме сокиру універсальну Cellfast ERGO U600, вартістю 1332 грн. 50 коп. (без урахування ПДВ), яку сховав до власної сумки та направився до виходу з магазину.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , не розплатившись за товар, виконавши всі дії, які вважав необхідними для таємного викрадення чужого майна, пройшов повз лінію кас магазину, однак свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, так як був зупинений працівниками охорони магазину.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_7 міг спричинити ТОВ «Епіцентр К» майнову шкоду на суму 1332 грн. 50 коп. (без урахування ПДВ).

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна.

Допитаний в судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та повністю підтвердив обставини, вказані вище, щодо часу, місця, мети, способу вчинення ним замаху на крадіжку, щодо кількості, вартості та виду товару, який він хотів таємно викрасти з будівельного гіпермаркету «Епіцентр К», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Полярна 20-Д, щодо причин, через які він не зміг злочин довести до кінця. Обвинувачений шкодує про вчинене, обіцяє в подальшому не вчиняти правопорушень, стверджуючи, що він зробив для себе належні висновки. ОСОБА_7 просить його суворо не карати, врахувати наявність у нього трьох дітей, двоє яких від першого шлюбу проживають з їх матір`ю в м. Умань Черкаської області, а молодша дитина проживає разом з його теперішньою дружиною в м. Києві. Він наразі перебуває у Бердичівському виправному центрі № 108 Житомирської області, де відбуває покарання у виді одного року позбавлення волі, призначене йому вироком Дарницького районного суду м. Києва від 01.02.2019 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд ухвалив про проведення скороченого судового розгляду і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст тих обставин, які він не оспорює, чи є добровільною та істинною його позиція, а також роз`яснив учасникам процесу, що у разі не дослідження судом доказів, сторони будуть позбавлені права в апеляційному порядку оскаржити обставини, які не оспорювалися.
Суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого доведена та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка)
Застосовуючи саме таку кваліфікацію, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Частиною 2 ст. 337 КПК України передбачено, що під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення. У даному кримінальному провадженні прокурор не змінював обвинувачення з врахуванням вироку Дарницького районного суду м. Києва від 01.02.2019 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 337 з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, причини, з яких злочин не було доведено до кінця, а також відомості які характеризують особу обвинуваченого, який у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем проживання скарг та нарікань на його адресу не надходило, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, дружину, яка має інвалідність третьої групи (зі слів).

При цьому суд враховує і те, що після вчинення 05.07.2018 року злочину, про який йде мова у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_7 продовжував вчиняти аналогічні злочини проти власності, за що 17.12.2018 був засуджений вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді чотирьох місяців арешту, який відбув. ОСОБА_7 засуджений і вироком Дарницького районного суду м. Києва від 01.02.2019 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до одного року обмеження волі, який відбуває нині та з його слів має бути звільненим по відбуттю строку покарання 27.03.2020.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді арешту, після чого в порядку п. 1 ч.1 ст. 72, ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та не відбутого покарання за попереднім вироком Дарницького районного суду м. Києва від 01.02.2019 року визначити обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю злочинів.

Суд не знаходить підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, оскільки перевиховання та виправлення обвинуваченого наразі не можливі без відбування ним призначеного покарання.

Частина 5 статті 72 КК України у даному випадку до обвинуваченого не застосовується, оскільки у даному кримінальному провадженні він не був попередньо ув`язненим. Жодний запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Цивільний позов не заявлявся. Судові витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді одного місяця арешту.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України з врахуванням правил п. 1 ч.1 ст. 72 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та не відбутого покарання за попереднім вироком Дарницького районного суду м. Києва від 01.02.2019 року визначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді одного місяця та чотирнадцяти днів обмеження волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня прибуття до установи виконання покарання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та поштовим зв`язком направляється обвинуваченому, який брав участь у судовому засіданні дистанційно.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1