Справа № 333/480/20
Провадження № 1-кп/333/334/20
УХВАЛА
Іменем України
18 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0000021 від 03 січня 2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
У провадження Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Прокурором ОСОБА_3 надано письмове клопотання про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці у зв`язку з тим, що закінчується двохмісячний строк тримання під вартою обвинуваченого та існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування клопотання зазначено наступне.

Прокурор вважає, що встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, офіційно не працевлаштований, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, стосовно останнього вже обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який ним було порушено, наявність вищевказаних ризиків та обставин, які свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Вказане клопотання підтримано прокурором у судовому засіданні.

Обвинувачений та його захисник проти клопотання заперечували у повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_6 , будучі належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, жодних клопотань не було подано.

Вислухавши думку учасників провадження, вивчивши клопотання та матеріали справи, суд дійшов наступного.

Частиною 3 ст. 315 КПК України встановлено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого у розслідуванні кримінального правопорушення та розгляду справи у суді (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, в якій його переслідують та міжнародними контактами.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив про те, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а у справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland № 7/03 від 04.05.2006) наголосив на тому, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним способом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину (кримінального правопорушення), а також тяжкості ймовірного покарання.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, санкцією якої передбачено покарання до 5 років.

Вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений, будучі обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

При цьому, суд вважає, що приймаючи до уваги суворість покарання, яке передбачено за вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 може визнати, що негативні наслідки від спроби переховуватися від суду, створять для нього меншу шкоду, ніж ймовірність бути притягнутим до кримінальної відповідальності з призначенням відповідного покарання.

Те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, як вважає суд, свідчить про можливість останнього, з метою власного збагачення, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто, існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи дані про особу обвинуваченого, приймаючи до уваги наявність ризиків, а також відсутність будь - яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості його тримання під вартою на цей час, суд вважає за необхідне клопотання прокурора про обрання до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити та обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.

Необхідність арешту обвинуваченого, що обмежує його особисту недоторканість, відносно ОСОБА_4 не буде суперечити нормі ст. 5 ч. 1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Також, ст. 194 КПК України передбачено які обов`язки необхідно буде покласти на обвинуваченого у разі внесення ним застави та наслідки їх невиконання.

Враховуючи, вимоги ч. 5 ст. 182 КПК України, той факт, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 не підпадає під перелік кримінальних правопорушень, визначених ч. 4 ст. 183 КПК України, тому, з урахуванням майнового стану обвинуваченого, визначається можливість застосувати заставу у розмірі 20-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

З урахуванням вимог п. 16 ч. 1 ст. 3 КПК України та Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік», ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 42040 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 182 КПК України у разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Крім того, у судовому засіданні прокурор зазначив, що у провадженні Василівського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що є більш тяжким кримінальним правопорушенням (злочином), через що просить направити кримінальне провадження до Запорізького апеляційного суду для вирішення питання про об`єднання.

Інші учасники кримінального провадження не заперечували проти направлення даного кримінального провадження для вирішення питання про визначення територіальної підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

За відомостями сайту «Судова влада України» судом встановлено, що у провадженні судді Василівського районного суду Запорізької області ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження № 311/4812/19 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що є більш тяжким порівняно із кримінальним правопорушенням, яке перебуває у провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що судовий розгляд даного кримінального провадження не розпочато, а у провадженні Василівського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що є більш тяжким порівняно із тим, за обвинуваченням якого перебуває на розгляді Комунарського районного суду м. Запоріжжя вказане кримінальне провадження, суд вважає, що існують підстави для звернення до Запорізького апеляційного суду із відповідним поданням про вирішення питання визначення територіальної підсудності.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 32, 34, 183, 184, 314, 372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратори № 2 Запорізької області ОСОБА_3 задовольнити.
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 17 квітня 2020 року включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 42040 (сорок дві тисячі сорок) грн.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду,

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду,

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити обвинувачений особі наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» МУЮ арештний дім.

Кримінальне провадження № 0000021 від 03 січня 2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, направити до Запорізького апеляційного суду для вирішення питання про визначення територіальної підсудності.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині обрання запобіжного заходу може бути подана протягом семи днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено у нарадчій кімнаті та оголошено 18 лютого 2020 року.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1