Справа № 466/7890/19
У Х В А Л А

13 грудня 2019року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувальні акти у кримінальних провадженнях №3 від 12.06.2019 та №0003628 від 23.10.2019 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.15-ч.2 ст.186 КК України, -

встановив:

в провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.15-ч.2 ст.186 КК України.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки розглянути справу у передбачені законом строки не представляється за можливе, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченому не змінились.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засідання заперечив проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 24.10.2019 обрано ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів з утриманням у Львівській установі виконання покарань УДПтСУ у Львівській області.

Встановлено, що обвинувальні акти у даному кримінальному провадженні №3 від 12.06.2019 поступив до Шевченківського районного суду м. Львова 30.09.2019 та №0003628 від 23.10.2019 поступив до Шевченківського районного суду м. Львова 30.10.2019.

Відповідно до ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати встановленню істини у справі іншим чином.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зв`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України.

Згідно правової позиції Європейського суду у справі "Марченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у вигдяді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів щодо обвинуваченого, суд бере до уваги п.2 ч.4 ст.183 КПК України та враховує те, що згідно обвинувальних актів, йому інкриміновано ряд умисних тяжких злочинів, за які передбачена відповідальність виключно у виді позбавлення волі. Також вагомим аргументом у підтвердження посилань прокурора є те, що ОСОБА_5 порушив більш м`які запобіжні заходи, зокрема: ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова №466/7577/19 від 19.09.1019 до ОСОБА_5 застосовувався запобіжний захід у вигдяді домашнього арешту з забороною виходу з дому у період часу з 22.00год. до 08.00год. до 19.11.2019 включно, проте, порушив його та вчинив новий корисливий злочин.

Суд приходить до переконання, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ними процесуальних рішень суду.

Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а тому клопотання захисника з цього приводу не підлягають задоволенню.

Суд вважає, що продовження строку утримання під вартою обвинуваченого не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Відтак, є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів до 19 лютого 2020року включно.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 197, 199, 331, 372 КПК України, суд, -

постановив:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів з 22 грудня 2019 по 19 лютого 2020 року (включно).

У відповідності до положень ст.ст.182,183 КПК України визначити обвинуваченому ОСОБА_5 заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 57 630 грн.00 коп.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати за вимогою до суду; не відлучатися за межі м.Львова, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання даних обов`язків, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави.

Вручити копію ухвали учасникам процесу.

Скерувати копію ухвали на виконання до Львівської установи відбування покарань (№19) УДПтСУ у Львівській області.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова в семиденний строк з дня оголошення ухвали, обвинуваченим з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 16 грудня 2019 року о 09.00год.

Суддя ОСОБА_1