Дата документу 14.05.2020 Справа № 554/4061/20
Провадження № 1-кс/554/6571/2020
УХВАЛА
Іменем України

14 травня 2020 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в режимі відеоконференції клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні за №0000925 від 22.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван, Вірменія, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,
в с т а н о в и в:

До суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у невстановлений в ході досудового розслідування час, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, а саме автомобілем марки «VOLKSWAGEN Passat TDI» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_8 та який був припаркований поблизу будинку 6-А по вул. Матросова у м. Харкові.

22.04.2020 близько о 13 годині, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою зі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , реалізовуючи свій спільний та взаємоузгоджений прямий злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи як співвиконавці, з корисливих мотивів, знаходячись поблизу будинку 6-А по вул. Матросова у м. Харкові, розподіливши ролі та обов`язки, умисно заволоділи транспортним засобом легковим автомобілем марки «VOLKSWAGEN Passat TDI» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_8 , шляхом його завантаження на вантажну платформу (евакуатор) «Mersedes Bens 814» р.н. НОМЕР_2 , який ОСОБА_9 під супроводженням службового автомобіля «Toyota Prius», в якому перебували ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , перевіз до смт. Солоницівка, Харківської області, де в подальшому продав знайомому ОСОБА_10 за 700 доларів США.

Після цього, ОСОБА_9 повернувся до м. Харкова та знаходячись біля приміщення КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня № 17», розташованого за адресою: м. Харків, пр-т. Московський, 195, близько 16 години передав частину грошових коштів у сумі 4000 грн., отриманих за реалізацію автомобіля «VOLKSWAGEN Passat TDI» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які розпорядились ними на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також посилаючись на наявність ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування.
Прокурор клопотання підтримав, прохав його задовольнити.
Захисник та підозрюваний ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання, просили відмовити у задоволенні клопотання з огляду на необґрунтованість підозри, яка не підтверджується належними та допустимими доказами з огляду на те, що ОСОБА_8 не є потерпілим у даному кримінальному провадженні, у показаннях свідка ОСОБА_9 містяться розбіжності, крім того, останній є особою раніше судимою за аналогічні злочини. Підозрюваний має міцні соціальні зв`язки. Прокурором не доведено ризики, які зазначені у клопотанні.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, приходжу до такого.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Встановлено, що Другим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000925 від 22.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

08.05.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
В ході судового розгляду встановлено, що вручена 08.05.2020 року органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозра за ч.2 cт.289 КК України повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990 р., п. 32, Series A, N 182). Крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому факти, що підтверджують «обґрунтовану підозру», не повинні бути такого самого рівня, як факти, на яких має ґрунтуватись обвинувальний вирок чи навіть пред`явлення обвинувачення (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства»).

В матеріалах доданих до клопотання містяться достатні дані, підтверджуючі, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою. При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду речових доказів від 23.04.2020; протоколом огляду місця події від 23.04.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 23.04.2020; протоколом огляду відеозапису від 24.04.2020; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 , від 04.05.2020; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 08.05.2020 та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.
Проаналізувавши доводи прокурора в обґрунтування обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 слідчий суддя вважає, що у судовому засідання знайшли підтвердження ризики, визначені п.1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що може бути виражено у неявці підозрюваного на виклики до відповідних органів; знищити, сховати та спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому ж провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Ризиком того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду є те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.
Так однієї тільки обіцянки підозрюваного не достатньо для переконання, що він буде дотримуватися відповідних процесуальних обов`язків за наявності загрози у покаранні за вчинення тяжкого злочину.

Відповідно до Закону України «Про національну поліцію», відомчих нормативних актів, посадової інструкції та функціональних обов`язків ОСОБА_5 наділений повноваженнями з можливістю застосування заходів примусового адміністративного впливу. Враховуючи наявність таких повноважень ОСОБА_5 у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу може особисто чи опосередковано через інших співробітників Національної поліції, які є його колегами та знайомими, незаконно впливати на підозрюваного ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_8 , свідока ОСОБА_11 та інших учасників кримінального провадження, коло яких, на разі ще встановлюється органом досудового розслідування.

При цьому, на теперішній час досудове розслідування не закінчено, стороною обвинувачення продовжується збирання необхідних доказів та встановлення кола осіб, які будуть допитані під час кримінального провадження, частина з яких є працівниками поліції та колегами ОСОБА_5 , який користуючись своїм службовим становищем може впливати на них, схиляючи їх до певної поведінки, надання вигідних для себе показань, а також схиляти вже допитаних свідків до зміни показань на свою користь, що може перешкодити встановлення істини по справі та притягнення винних до відповідальності.

Не перебуваючи під домашнім арештом, підозрюваний не буде позбавлений можливості впливати на свідків, анкетні дані та місце проживання, яких йому достовірно відомо.

При цьому суд, бере до уваги, що підозрюваний має соціальні зв`язки та постійне місце проживання.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ч. 5 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.
Як вбачається з ч. 5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Суд вважає, що особисте зобов`язання не можливо застосувати у зв`язку з тим, що
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та обрання такого запобіжного заходу може спричинити подальше перешкоджання встановленню об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні у зв`язку із наявністю ризиків, зазначених вище; особисту поруку на адресу ТУ ДБР у м. Полтаві та прокуратури Харківської області, суду не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за підозрюваного; заставу слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, неможливо запобігти вказаним вище ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, який, на думку слідчого судді, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового слідства.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про часткове задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.177,181, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 60 днів в межах строку досудового розслідування, за місцем проживання, а саме за адресою:АДРЕСА_2 .

Домашній арешт застосувати з використанням засобів електронного контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , 09.04.1985 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом; не відлучатися від свого місця проживання; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками кримінального провадження, за виключенням як за ініціативою слідчого чи прокурора в їх присутності.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 20.05.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1