Справа № 333/1880/20
Номер провадження 1-кс/333/612/20
У Х В А Л А

м. Запоріжжя 19 травня 2020 р.

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого СВ Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна за кримінальним провадженням №0000491, внесеним в ЕРДР 17 вересня 2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

В с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна за кримінальним провадженням.

Клопотання мотивовано тим, що в проваджені слідчого знаходиться кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 17 вересня 2019 р. під час перевірки посилки, яка надійшла засудженому ОСОБА_4 , який відбуває покарання в Оріхівській виправній колонії № 88, у пачці цигарок «Київ» виявлено 16 згортків з речовиною невідомого походження. 15 травня 2020 р. в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 виявлено та вилучено мобільний телефон «Bravis» с-1 84 pixel, IMEI (1): НОМЕР_1 , IMEI (2): НОМЕР_2 з сім карткою НОМЕР_3 , коробку з під мобільного телефону SAMSUNG А-0157, НОМЕР_4 (1): НОМЕР_5 , ІМЕІ (2): НОМЕР_6 , та коробку з під мобільного телефону SAMSUNG А-30, ІМЕІ (1): НОМЕР_7 , ІМЕІ (2): НОМЕР_8 , а також коробку з планшетом NOMI та сім карткою - НОМЕР_9 . Вилучені предмети мають доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки можуть містити в собі інформацію, що підтверджує факт вчинення кримінального правопорушення. З наведених підстав слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на вказана майно з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

Прокурор та слідчий, будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.1 ст. 172 КПК не перешкоджає розгляду клопотання.

Клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В порушення зазначених вимог процесуального законодавства у клопотанні про накладення арешту на майно не зазначено, за якими ознаками, передбаченими ч.1 ст. 98 КПК України, вказане майно є речовими доказами.

В обґрунтування клопотання слідчим вказано, що вилучені під часу обшуку предмети мають доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки можуть містити в собі інформацію, що підтверджує факт вчинення кримінального правопорушення. Висновок слідчого про те, що вказані предмети є речовими доказами носить характер припущення, що є порушенням положень ч.1 ст. 98 КПК України. Згідно зазначеній процесуальній норми речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. В порушення цих положень у клопотанні слідчого не вказано, чи були вилучені під час обшуку предмети знаряддям вчинення злочину, чи зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ; яке значення мають предмети, вилучені під час обшуку: мобільний телефон, коробки з-під мобільних телефонів, коробка з планшетом, до обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, якою передбачена кримінальна відповідальність за незаконні дії з наркотичними засобами, психотропними речовинами або їх аналогів з метою збуту або збут цих речовин.

Навіть при викладені обставин вчинення кримінального правопорушення слідчим у клопотанні не вказано, чи є речовина невідомого походження, що міститься у полімерних згортках, вилучених 17 вересня 2019 р., наркотичним засобом, психотропною речовиною або їх аналогами, незаконні дії з якими утворюють склад злочину.

За змістом ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема, 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

В порушення зазначених вимог процесуального законодавства у клопотанні слідчого не вказано обґрунтування необхідності арешту майна; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; до клопотання не додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

За змістом ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Враховуючи, що слідчим не доведено необхідність арешту зазначеного у клопотанні майна, можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні, а також наявність ризиків, які свідчать про можливість його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, тобто ризиків, передбачених ч.1 ст. 170 КПК України, у задоволені клопотання про арешт майна необхідно відмовити.

Керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

У х в а л и в :

У задоволені клопотання слідчого СВ Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського
районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1