Справа № 308/3475/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні № 0000408 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, погоджене прокурором, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням, у кримінальному провадженні № 0000408 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, погоджене прокурором, про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що 02.04.2020 року приблизно о 10 год.00 хв. працівниками УПП в Закарпатській області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за порушення пункту 12.4 ПДР України було зупинено транспортний засіб марки «ЗАЗ» моделі «SENS», червоного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час складання постанови за ч.1 ст.122 КУпАП громадянин ОСОБА_5 підійшов до службового автомобіля та повідомивши працівників поліції, що він поспішає, кинув на переднє пасажирське сидіння грошову купюру номіналом 100 гривень, для уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, після чого побіг до власного транспортного засобу та сівши до нього поїхав в напрямку міста Ужгород, залишивши при цьому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії № НОМЕР_2 та посвідчення водія на своє ім`я серії № НОМЕР_3 , які в цей час знаходилися в працівника поліції, який складав вищевказану постанову.

02 квітня 2020 року відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000408 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

В ході огляду місця події 02.04.2020 слідчий СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, було вилучено грошову купюру номіналом 100 (сто) гривень серії №УН0219735, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії № НОМЕР_2 та посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії № НОМЕР_3 .

У клопотанні слідчий вказує, що згідно з положеннями абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Окрім цього, відповідно до кримінального процесуального закону арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При цьому речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

02 квітня 2020 року постановою слідчого СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, грошову купюру номіналом 100 (сто) гривень серії №УН0219735, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії № НОМЕР_2 та посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії № НОМЕР_3 , визнані речовими доказами.

Також слідчий у клопотанні звертає увагу, що згідно з п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При цьому слід врахувати, що перебування вказаного автомобіля на зберіганні у третіх осіб у зв`язку з їхньою заінтересованістю, що може виразитися у пошкодженні, перетворенні, псуванні, приховуванні згаданого вище майна, може вплинути повноту та достовірність проведеної експертизи.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається, якщо слідчий, прокурор доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Водночас відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Слідчий у клопотанні стверджує, що зважаючи на те, що грошова купюра номіналом 100 (сто) гривень серії №УН0219735, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії № НОМЕР_2 та посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії № НОМЕР_3 , є об`єктами кримінально протиправних дій та визнані речовими доказами, останні можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

З огляду на те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, а також те, що у разі задоволення вказаного клопотання може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а тому керуючись ст. ст. 2, 9, 16, 36, 131, 132,167, 170,171 КПК України, слідчий просить накласти арешт на грошову купюру номіналом 100 (сто) гривень серії №УН0219735, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії № НОМЕР_2 та посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії № НОМЕР_3 ; заборонити використання та розпоряджання грошовою купюрою номіналом 100 (сто) гривень серії №УН0219735, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії № НОМЕР_2 та посвідченням водія виданим на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії № НОМЕР_3 .

Слідчий у судове засідання не з`явився,хоча про часта місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, однак, 10.04.2020 року подав до суду рапорт, у якому просить розглядати подане ним клопотання без його участі.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання також не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, що вбачається з поданого до суду слідчим рапорту від 10.04.2020 року.

Неприбуття в судове засідання власника майна, відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, згідно протоколу огляду місця події від 02.04.2020 року, під час огляду було виявлено та вилучено грошову купюру номіналом 100 (сто) гривень серії №УН0219735, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії № НОМЕР_2 та посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії № НОМЕР_3 .

Згідно постанови про визнання предметів речовими доказами відь 02.04.2020 року дані речі були визнані речовими доказами.

Слідчий суддя вважає, доведеним, що виявлені та вилучені речі, зокрема, грошова купюра номіналом 100 (сто) гривень серії №УН0219735, могла бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Слідчим в клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження ,як арешт майна.

Що стосується вилучених речей, зокрема, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії № НОМЕР_2 та посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії № НОМЕР_3 , слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у накладенні арешту, оскільки, слідчим у клопотанні не наведено достатньо обставин, які б давали підстави вважати, що вказані речі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зокрема, зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, можливість використання даних речей, як доказу у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення речових доказів та запобіганню можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вищевказаного тимчасово вилученого майна, яке має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення, оскільки, слідчим не обґрунтовано необхідність накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії № НОМЕР_2 та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії № НОМЕР_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні № 0000408 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, погоджене прокурором, про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене в ході проведеного огляду місця події 02 квітня 2020 року майно в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000408 від 02.04.2020, а саме на грошову купюру номіналом 100 (сто) гривень серії №УН0219735, із забороною використання та розпоряджання до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

В решті клопотання залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1