ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/7961/16-к Номер провадження 11-кп/814/116/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали

кримінального провадження відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, невійськовозобов`язаного, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1)31.03.2016 року Кременчуцьким районним судом

Полтавської області за ст. 185 ч. 1, ч.3, 70 ч. 1 КК України до 3-х років

позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від

відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки ;

2)24.06.2016 року Автозаводським районним судом м.

Кременчука за ст. ст.185 ч.1,ч.2, 190 ч.2,70ч.1, 4 КК України, до

4-х (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.. 75 КК України від призначеного судом покарання

звільнений з випробувальним строком на 3 поки :

за апеляційними скаргами прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури

ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 та

обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Автозавдоського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 19 грудня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_8 визнано винним у

вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15 ч.2, ст. 185 ч.2,

ст. 185 ч.2, ст. 190 ч.2, ст. 187 ч.1 КК України та призначено йому покарання:

-за ст.15 ч. 2, ст. 185 ч.2 КК України -1 рік 6 місяців позбавлення

волі;
-за ст. 185 ч.2 КК України - 3 роки 8 місяців позбавлення волі;

-за ст. 190 ч.2 КК України - 1 рік позбавлення волі;

-за ст. 187 ч. 1 КК України -5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого

покарання більш суворим остаточно призначено покарання 5 років

позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КК України до призначеного покарання

частково приєднано за вироком Автозаводського районного суду м.

Кременчука від 24.06.2016 року покарання у вигляді 1 року позбавлення

волі і остаточно призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.

Запобіжний захід - обвинуваченому

ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено попередній -

тримання під вартою.

Строк відбуття покарання визначено рахувати з 01.11.2016 року

згідно ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука

від 01.11.2016 року.

На підставі ст.. 72 ч.5 КК України (в редакції Закону №838-VIII від

26.11.2015 року) зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання

час перебування під вартою з 01.11.2016 року по 20.06.2017 року, з

розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави

відповідно до вимог ст. 124 ч.2 КПК України судові витрати, пов`язані із

залученням експерта НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області для

проведення по справі дактилоскопічних експертиз у сумі 791,64 грн., за

проведення балістичної експертизи у сумі 351,84 грн, а усього 1143,48 грн.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно вироку суду:

1) 27.05.2016 року в обідній час, точного часу органами досудового

розслідування та судом не встановлено, ОСОБА_8 , повторно,

виходячи з корисливих мотивів, перебуваючи в палаті нейрохірургічного

відділення третьої міської лікарні м. Кременчука, яка розташована за адресою:

Полтавська область, м. Кременчук, вул. Павлова 2, шляхом, зловживання

довірою потерпілого ОСОБА_10 , оскільки між ними склались дружні

відносини, попрохав останнього дати йому мобільний телефон

марки «Iphone 4S», імеі: НОМЕР_1 ,для того, щоб нібито здійснити

дзвінок та який він після здійснення дзвінка пообіцяв повернути потерпілому, на що останній погодився та добровільно передав ОСОБА_8 свій

мобільний телефон марки "Iphone 4S", вартість якого 2043 грн. з урахуванням зносу, але мобільний телефон потерпілому ОСОБА_10 він не повернув, чим завдав останньому матеріальну шкоди

на вищевказану суму. З місця вчинення злочину зник, майном яким

незаконно заволодів розпорядився на власний розсуд.

2)28.06.2016 року близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_8 , повторно,

маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, виходячи з корисливих

мотивів, перебуваючи на території Кременчуцької виховної колонії для

неповнолітніх розташованої по вул. ім. О.Т. Богаєвського, буд. 10/30 в м.

Кременчуці Полтавської області, куди прийшов для періодичної реєстрації в

кримінально-виконавчій інспекції, а саме до кабінету приймання та

відправлення електронної пошти КВК та побачив на столі

принтер марки "Canon F151300" i-sensys, вартістю 594 грн., шляхом вільного

доступу, таємно для оточуючих, намагався викрасти вищевказаний принтер,

який перебуває на балансі Кременчуцької виховної колонії для неповнолітніх,

але свій злочинний умисел до кінця не довів, так як при спробі покинути

територію Кременчуцької виховної колонії, був затриманий охоронцем Кременчуцької виховної колонії.

3)14.10.2016 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_8 , повторно,

маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, виходячи з корисливих

мотивів, перебуваючи в квартирі

АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, коли потерпілий

ОСОБА_11 спав, із кишені його брюк,таємно для оточуючих,викрав майно,

яке належить останньому, а саме: мобільний телефон марки «Lenovo S930»,

імеі: НОМЕР_2 , вартість якого складає 1988 грн., чим завдав потерпілому

ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вищевказану суму. З місця вчинення

злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

4)23.10.2016 року близько 09 год. 30 хв., ОСОБА_8 , виходячи з

корисливих мотивів, маючи умисел на скоєння розбійного нападу з метою

заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства,

яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, перебуваючи біля

футбольного стадіону по вул. Бетонній м. Кременчука Полтавської області,

де у нього з потерпілим ОСОБА_12 , виникла сварка, під час якої

ОСОБА_8 звинувачував потерпілого у збуті наркотичних засобів, при цьому

погрожував йому револьвером «SAFARI Magnum» і вимагав йому надати

наркотичні засоби, але потерпілий ОСОБА_12 неодноразово казав

ОСОБА_8 , що не займається збутом наркотичних засобів, тоді

ОСОБА_8 здійснив один постріл із револьверу «SAFARI Magnum» в праве стегно

потерпілого ОСОБА_12 , від чого останній відчув фізичний біль та отримав

тілесне ушкодження у вигляді рани м,яких тканин правого стегна згідно

висновку експерта № 1136 від 26.10.2016 року, яке відноситься до

легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад

здоров`я. Продовжуючи свої противоправні дії ОСОБА_8 направив

револьвер «SAFARI Magnum», що являється навчально-тренувальним револьвером «SAFARI Magnum» мод. РФ420, серійний номер: «X 4098», калібру 4 мм, в сторону потерпілого ОСОБА_12 , та вимагав у нього, його мобільний телефон, погрожуючи при цьому застосуванням ще раз револьвера. Після цього, потерпілий ОСОБА_12 , який погрозу сприйняв як реальну, віддав

ОСОБА_8 свій мобільний телефон марки «Lenovo А3 30», с/н:

НОМЕР_3 , вартість якого складає 1300 грн. та повернувшись

до ОСОБА_8 спиною почув ще два постріли .В результаті

чого потерпілому ОСОБА_12 , згідно були завдані тілесні ушкодження у вигляді двох сліпих ран м`яких тканин лівої сідниці які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Противоправними діями ОСОБА_8 завдав матеріальну шкоду

потерпілому ОСОБА_12 на суму 1300 грн. З місця вчинення злочину зник,

викраденим розпорядився на власний розсуд.

В ніч з 29.10.2016 року на 30.10.2016 року, точного часу органами

досудового розслідування та судом не встановлено, ОСОБА_8 ,

повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, виходячи з

корисливих мотивів, перебуваючи в будинку

АДРЕСА_4 , шляхом вільного доступу, таємно для

оточуючих, викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_13 , а саме:

сувенірний меч «Катана», вартість якого становить 1624, сувенірні ножи у вигляді драконів, в кількості двох штук,

загальною довжиною 15 см., вартість яких 318 гривень, сувенірні дерев`яні нунчаки, вартість 29 гривень, ніж саморобний мисливський, вартість якого 240 гривень, воскоплавку для нарощування нігтів, вартість якої визначити неможливо, в зв`язку з відсутністю марки та моделі, праску «Vitek», вартість якої становить 60 гривень з урахуванням зносу, шкіряну барсетку «Cantlor», вартість якої становить 1280 гривень з урахуванням зносу, чим завдав потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 3551 грн. З місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

У поданій апеляційній скарзі зі змінами прокурор просить вирок суду відносно ОСОБА_8 змінити та зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч.5 ст.72 КК України (в ред. Закону України №838-VIII від 26.11.2015) з 01.11.2016 по 19.12.2017.

Захисник ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 у поданій

апеляційній скарзі прохає вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у

суді першої інстанції, оскільки висновки суду не відповідають фактичним

обставинам кримінального правопорушення, а дії ОСОБА_8 по епізоду

№3 необхідно перекваліфікувати на ч.2 ст. 190 КК України, а по № 4 на ч.2 ст.

125 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 просив вирок суду відносно нього скасувати.

Інші учасники провадження вирок суду не оскаржили.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 на підтримку зміненої апеляційної скарги державного обвинувача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які відмовились від поданих ними апеляційних скарг та підтримали змінену апеляційну скаргу прокурора,перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.
Згідно ч.2 ст.403 КПК України якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.
Враховуючи позицію учасників судового провадження, які не заперечували проти закриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що провадження в цій частині слід закрити у зв`язку з відмовою від апеляційних скарг.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених 15 ч.2, ст. 185 ч.2, ст. 185 ч.2, ст. 190 ч.2, ст. 187 ч.1 КК України, викладені у вироку суду, відповідають фактичним обставинам провадження, правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.
Вид та розмір призначеного судом покарання ОСОБА_8 за вчинені злочини, колегія суддів вважає його таким, що відповідає вимогам ст.65 КК України і не суперечить приписам ст. 50 КК України.

Щодо доводів прокурора про необхідність зарахування ОСОБА_8 в строк покарання строк попереднього ув`язнення, вони підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до правового висновку, що міститься в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.
Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_8 вчиняв злочини протягом 2016 рокуй1ё , тобто до набрання чинності Законом України № 2046-VIII.
Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 19 грудня 2017 року ОСОБА_8 на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII) зараховано у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 01.11.2016 по 20.06.2017.
Таким чином, ОСОБА_8 на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) слід також зарахувати в строк покарання термін перебування під вартою з 21.06.2017 по 11.12.2019 із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, тобто в більшому розмірі, ніж просить прокурор у своїй апеляційній скарзі, а тому його скарга підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 403, 404, 405, 407, 408, 419 КПК України колегія суддів,
УХВАЛИЛА :
Апеляційне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 закрити у зв`язку з відмовою від апеляційних скарг.
Апеляційну скаргу прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_14 зі змінами задовольнити частково.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання термін перебування під вартою з 21 червня 2017 року по 11 грудня 2019 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
У зв`язку з відбуттям покарання звільнити ОСОБА_8 з-під варти в залі суду негайно.
В іншій частині вирок Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 19 грудня 2017 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4