Справа №295/1139/20
УХВАЛА
Іменем України

10.02.2020 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:
Адвокат звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати арешт на транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «2105» р/н НОМЕР_1 та зобов`язати слідчого ОСОБА_5 повернути транспортний засіб ОСОБА_4 . В обгрунтування вимог вказано, що з транспортним засобом проведено необхідні слідчі дії, інформація, яка б мала значення для слідства була зафіксована та подальша потреба в арешті автомобіля відпала.
Від ОСОБА_3 надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.
Слідчий ОСОБА_5 в заяві від 05.02.2020 року просив проводити розгляд клопотання без його участі, пояснив, що на даний час не проведені усі необхідні слідчі дії, не проведено слідчий експеримент та експертизу механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди.
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 26.12.2019 року накладено арешт на автомобіль марки транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «2105» р/н НОМЕР_1 , номер кузова та шасі НОМЕР_2 , належить ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з метою недопущення відчуження, розпорядження та користування зазначеного транспортного засобу.
Зі змісту ухвали вбачається, що 3.12.2019 року, близько 16 години, 19 хвилин, водій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ-2105» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Домбровського зі сторони вулиці Небесної Сотні в напрямку до вулиці Івана Мазепи, проїжджаючи перехрестя вулиць Домбровського та Князів Острозьких, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , 1950 р.н., який перетинав проїзну частину вулиці Домбровського з права на ліво відносно його руху, поза межами пішохідного переходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ч. 1 ст. 101 КПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.
В ході розгляду справи слідчим суддею не встановлено доказів, які б свідчили, що у накладенні арешту відпала потреба, досудове розслідування триває, станом на день розгляду скарги висновоки експертиз не виготовлено, за таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що арешт, як захід забезпечення кримінального провадження накладено на речовий доказ, потреба у накладенні арешту не відпала, а тому клопотання про скасування арешту до задоволення не підлягає.
Керуючись ст. ст. 171, 170, 174 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1