Справа № 484/3371/19
Провадження № 1-кп/484/76/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2020 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження за обвинувальним актом, складеним за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0000483 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. смт. Криве Озеро Кривоозерського району, Миколаївської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, раніше не судимого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця за контрактом, посада - головний сержант батареї радіолокаційної розвідки дивізіону артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 (на час вчинення злочину), у військовому званні сержант, учасника бойових дій, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3

захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
29.01.2017 року ОСОБА_3 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.03.2017 № 57, ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу вказаної частини та поставлено на всі види забезпечення.

В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.06.2018 № 120, ОСОБА_3 було призначено на посаду головного сержанта батареї радіолокаційної розвідки дивізіону артилерійської розвідки зазначеної військової частини.

Будучи військовослужбовцем, сержант ОСОБА_3 , був зобов`язаний дотримуватися вимог ст.ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Про порядок проходження військової служби сержанту ОСОБА_3 , достеменно було відомо і до часу не з`явлення вчасно на службу останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, сержант ОСОБА_3 , вчинив умисний військовий злочин проти встановленого порядку несення військової служби.

Так, 30.10.2018 року о 08 год. 00 хв., сержант ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно на військову службу без поважних причин у військову частину НОМЕР_1 та незаконно перебував за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, приховуючи свою належність до Збройних сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який не з`явився вчасно до військової частини. 12.12.2018 року сержант ОСОБА_3 , добровільно з`явився до військової частини НОМЕР_1 та того ж дня приступив до виконання службових обов`язків.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, ніяких фактичних обставин не оспорював. Раніше надані ним письмові пояснення, у яких він просив його виправдати, в судовому засіданні не підтримав. У скоєному щиро кається, шкодує про вчинене.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дослідивши обставини справи та надані прокурором докази, а також характеризуючі матеріали відносно обвинуваченого, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, а його дії суд кваліфікує за ч.4 ст.407 КК України.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, є учасником бойових дій.

Як обставини справи, що пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк в межах санкції ч.4 ст.407 КК України, оскільки саме таке покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Одночасно, зважаючи на особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільнення від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає, запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1