Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/266/2020 Справа № 641/7636/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0001726 від 23.07.2019 щодо обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дергачі Харківської області, громадянина України, одруженого, має на утриманні трьох дітей: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , працюючого ФОП, з вищою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

22 липня 2019 року приблизно о 18 годині 51 хвилині, ОСОБА_4 , знаходячись на подвір`ї приміщень господарсько-побутового призначення за адресою: АДРЕСА_3 , в ході конфлікту з раніше знайомим ОСОБА_6 , який виник під час самовільного демонтажу металевої конструкції, належної останньому, на ґрунті раптово виниклих неприязних особистих стосунків, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, стоячи навпроти ОСОБА_6 наніс йому один удар кулаком правої руки в голову (ліву скроневу ділянку), чим спричинив останньому синець-гематому на голові, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи, відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою провину визнав частково та пояснив, що до конфлікту він був знайомий із потерпілим, у них були нормальні відносини, конфліктів не було. За адресою: АДРЕСА_3 , його тещі належить частина приміщення, яке він, як ФОП орендує у неї для здійснення підприємницької діяльності. У сусідній будівлі, приміщення належить потерпілому. Однак впритул до його орендованого приміщення, потерпілий самочинно побудував прибудову до його стіни. Оскільки у ОСОБА_4 в приміщенні проводився ремонт опалення, для чого необхідно було розмістити із зовнішньої сторони будівлі обладнання, то самовільно побудоване приміщення ОСОБА_6 , заважало встановленню вказаного обладнання. Для вирішення цього питання він звертався до потерпілого, однак він вимагав великі кошти для побудови більшого приміщення в іншому місці. ОСОБА_4 , отримавши від адміністрації фабрики на території якої знаходяться приміщення, дозвіл на демонтаж вказаного самовільно збудованого потерпілим приміщення, через адміністрацію фабрики усно повідомив брата ОСОБА_6 ОСОБА_9 , який є власником майна, що знаходилось у самовільно побудованому приміщенні, про демонтаж та просив забрати звідти його речі. 22 липня 2019 року під час демонтажу самовільно прибудованого приміщення потерпілого, приблизно о 18 годині 50 хвилин, до місця робіт прийшов ОСОБА_6 , який виражався нецензурною лайкою, кидався до нього у бійку. Врегулювати конфлікт мирним шляхом не вдалося, і тому, коли потерпілий образливо на його адресу виразився та пішов, ОСОБА_4 його наздогнав та правою рукою наніс удар в область голови. Вважає, що ОСОБА_6 навмисно спровокував конфлікт.

Цивільний позов прокурора визнає в повному обсязі, а цивільний позов потерпілого про стягнення матеріальної та моральної шкоди на користь ОСОБА_6 - не визнає.

Однак, не дивлячись на часткове визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість підтверджується наступними доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_6 показав, що він працює директором підприємства, яке знаходиться по сусідству із підприємством обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_3 . Приміщення, яке від прибудував та яке заважало обвинуваченому, було побудовано приблизно за 5 років до подій. Коли обвинувачений вказував на необхідність зносу його приміщення, ОСОБА_6 запропонував побудувати аналогічне приміщення для нього або компенсувати вартість будівельних матеріалів. До початку демонтажу його приміщення, він не отримував жодних повідомлень про знос. Коли 22 липня 2019 року, йому зателефонував його брат ОСОБА_9 та повідомив, що їх прибудоване приміщення зносить ОСОБА_4 , він прийшов до місця подій та побачив, що ОСОБА_4 та його працівники зламали замок до приміщення та почали демонтаж. Він почав робити зауваження, але ОСОБА_4 , виражаючись на його адресу та на адресу його брата нецензурною лайкою, продовжував демонтаж. Його це обурило та він викликав охорону і поліцію, які зафіксували виклик, сказали нічого не демонтувати до приїзду слідчої групи та поїхали. Вважаючи конфлікт вирішеним, він пішов до своїх приміщень. ОСОБА_4 його наздогнав, покликав, він обернувся та отримав від обвинуваченого удар у скроню кулаком. Після нанесених ушкоджень, він звернувся до лікарні, де йому було встановлено легкі тілесні ушкодження.

Ці покази потерпілого підтверджуються протоколом слідчого експерименту від 16.08.2019, проведеного за його участю в приміщенні Слобідського ВП ГУНП в Харківській області, в ході якого ОСОБА_6 , в присутності понятих, показав та докладно розказав про обставини та механізм нанесення йому тілесних ушкоджень з боку обвинуваченого.

А.с. 113-117

Свідок ОСОБА_10 показав, що 22 липня 2019 року він разом із ОСОБА_6 були у нього в офісі, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 . Приблизно після обід, ОСОБА_6 зателефонував його брат та повідомив, що на вулиці демонтують їх приміщення. Після цього вони вийшли до місця подій, де побачили, як ОСОБА_4 разом зі своїми партнерами та працівниками демонтують приміщення, обнесене металевими листами. Потерпілий ОСОБА_6 намагався зупинити роботи з демонтажу, звертався з цього приводу до ОСОБА_4 , але оскільки конфлікт розпалювався і надалі, ОСОБА_6 викликав поліцію. Працівники поліції по приїзду відібрали пояснення та вказали на те, що необхідно припинити роботи і чекати на слідчу групу. Оскільки чекати слідчу групу було довго, ОСОБА_6 розвернувся та пішов в бік входу до своїх приміщень, але ОСОБА_4 його наздогнав та наніс удар рукою в область обличчя. Потерпілий намагався відмахуватися, а ОСОБА_4 намагався ще наносити удари ногами та руками. Потім вмішалися інші люди та розвели обвинуваченого з потерпілим. В ході конфлікту була словесна перепалка на підвищених тонах з боку обох учасників.

Свідок ОСОБА_11 показав, що він є братом дружини ОСОБА_4 та разом із ним орендує приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить його матері. В приміщенні за вказаною адресою у нього та ОСОБА_4 є магазин, до стіни якого впритул було прибудоване приміщення, яке як вказував потерпілий, належало йому. Для встановлення опалення в їх приміщенні, їм потрібно було встановити теплові насоси, монтаж яких повинні були проводити на місці прибудови. Оскільки його приміщення та приміщення потерпілого ОСОБА_6 знаходиться на території фабрики, якою відає адміністрація фабрики, він та ОСОБА_4 звертались через адміністрацію до потерпілого з метою демонтажу його прибудови, яка їм заважала та була самочинно прибудована впритул до стіни їх приміщення. Оскільки ОСОБА_6 жодних дій не вчиняв, вони попередивши потерпілого, що самостійно проведуть демонтаж, 22 липня 2019 року розпочали роботи з демонтажу самочинно збудованого потерпілим приміщення. В ході робіт, прийшов ОСОБА_6 зі своїм товаришем та почав нецензурно виражатися, кричати на них, провокувати конфлікт. Брат ОСОБА_6 також провокував конфлікт та намагався кидатися на нього і ОСОБА_4 з кулаками. В ході конфлікту вони захищалися, як ОСОБА_4 наносив удар, він не бачив. Про будь-які ушкодження потерпілому йому невідомо.

Свідок ОСОБА_12 показав, що він працює охоронцем ФОП « ОСОБА_13 », щодо охорони на території «Панчішної фабрики». 22 липня 2019 рокі він був на зміні та обходячи територію, побачив конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .. Почув як ОСОБА_6 нецензурно голосно лаявся в бік обвинуваченого ОСОБА_4 та через короткий проміжок часу побачив, як вони почали, штовхатися та битися. Біля них було ще кілька осіб, які почали їх розтягувати. Суті конфлікту він не знає.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що між його братом потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 22 липня 2019 рокі виник конфлікт через приміщення, яке було побудовано його братом та використовувалось ним для ведення господарської діяльності більше 5 років. Дане приміщення обвинувачений почав зносити. Побачивши це, він зателефонував ОСОБА_6 , який прийшовши на місце, почав робити зауваження та просити зупинити роботи з демонтажу. На що ОСОБА_4 продовжив роботи. ОСОБА_6 викликав охорону та поліцію, які по приїзду наказали нічого не робити до приїзду слідчої групи. ОСОБА_6 вважаючи, що конфлікт вичерпано, розвернувся щоб піти до свого офісу, однак ОСОБА_4 , наздогнавши потерпілого, окликнув його та коли він повернувся, вдарив рукою в обличчя, а потім почав наносити удари ногами. ОСОБА_14 підбіг, щоб допомогти брату та намагався розняти бійку, однак, ОСОБА_4 наніс і йому удари. Намагаючись захиститись від ударів, вони відмахувались.

Згідно протоколу прийняття заяви від 23.07.2019, потерпілий ОСОБА_6 звернувся до Слобідського ВП ГУНП в Харківській області з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень.

А.с. 103

Висновком судово-медичної експертизи № 09-1002/19 від 22 серпня 2019 року у ОСОБА_6 мали місце наступні тілесні ушкодження: синець-гематома на голові; синець на тулубі.

Ці ушкодження утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удар або удар-стиснення, та могли бути отримані за 1 добу до моменту огляду. Цей висновок підтверджується характером ушкоджень, а також кольором синців.

За ступенем тяжкості: синець-гематома та синець викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Діагноз «Гостра закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку», що встановлено у гр. ОСОБА_6 , не має об`єктивного клініко-діагностичного обґрунтування, тобто не підтверджений даними клінічного спостереження динаміки неврологічного статусу та результатами додаткових інструментальних методів дослідження, що обумовлено вимогами клінічних протоколів надання медичної допомоги хворим з черепно-мозковою травмою, затверджених наказом МОЗ України від 25.04.2006 р. №245 («Про затвердження протоколів надання медичної допомоги за спеціальністю «Нейрохірургія»). Таким чином даний діагноз не може бути прийнятий до уваги при визначенні ступеню тяжкості.

Покази потерпілого ОСОБА_6 , із наданих ксерокопій протоколів допиту від 06.08.2019 року проведення слідчого експерименту від 16.08.2019 року, в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині терміну й механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень

А.с. 104-106

Відеофайли з камер відеоспостереження, встановлених на нежитловій будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , які записані на CD-R диск, під час досудового розслідування визнані у якості речових доказів та оглянуті.

Згідно протоколу огляду відеофайлів, що містяться на диску, вказані відеофайли містять зображення як 22.07.2019 о 15:51 ОСОБА_4 наніс ОСОБА_6 удар кулаком правої руки в голову (ліву скроневу ділянку).

Відеозапис в судовому засіданні не оглядався, оскільки відомості на ньому ніким з учасників провадження не оспорюються.

А.с. 107-112, 118-119

Органом досудового розслідування на момент направлення обвинувального акту до суду дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як кримінальне правопорушення-злочин.

Однак, відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 за № 2617-VIII, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, відноситься до категорії проступків.

Відповідно до розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 за № 2617-VIII, цей Закон набирає чинності з 1 липня 2020 року, та у кримінальних провадженнях про злочини, які визначено як кримінальні проступки, що на день набрання чинності цим Законом призначені до судового розгляду чи перебувають на його розгляді, судовий розгляд здійснюється судом на загальних підставах з урахуванням вимог статей 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України.

Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи, що внесені зміни до КК України, які набули чинності з 01.07.2020, пом`якшують кримінальну відповідальність ОСОБА_4 , його дії мають кваліфікуватися як кримінальне правопорушення-проступок.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 , умисно наніс потерпілому ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження, то його дії суд кваліфікує як кримінальне правопорушення-проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З досудової доповіді Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області вбачається, що ОСОБА_4 має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства. Враховуючи характеристику ОСОБА_4 , його спосіб життя, історію правопорушень, його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Вивченням відомостей щодо особи обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, з вищою освітою, працює фізичною особою-підприємцем, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Згідно рекомендацій, зазначених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», Судом звертається увага на те, що з урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу, судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на грунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

З урахуванням даних рекомендацій, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення-проступку, відомості про особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, і тому, суд дійшов висновку про можливість застосування до обвинуваченого покарання у вигляді штрафу.

Цивільний позов прокурора про стягнення з ОСОБА_4 на користь Харківської міської ради матеріальну шкоду, спричинену кримінальним правопорушенням-проступком у розмірі 3376,47 грн., який обвинувачений визнав у повному обсязі підлягає задоволенню.

Щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на його користь суми матеріальної шкоди в розмірі 11563,77 грн та моральної шкоди в розмірі 25000 гривень, суд зазначає наступне.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_4 суми матеріальної шкоди в розмірі 11563,77 гривень, підлягає залишенню без розгляду, оскільки потерпілим не надано належних документів на підтвердження позовних вимог.

Так, додані ОСОБА_6 рахунки про сплату послуг лікарні, вартості аналізів та чеків з аптек на купівлю ліків (а.с. 54-67) не підтверджені рецептами та направленнями лікарів під час лікування внаслідок нанесених йому травм, а саме синець-гематома на голові; синець на тулубі. Крім того, деякі чеки складені із дублюючими роздруківками (підтвердженнями банку про оплату) при оплаті банківськими картками через термінал (як наприклад: чек № 130051 від 23.07.2019 16:38 (а.с. 60) та підтвердження оплати банку № 1466 від 23.07.2019 16:38 (а.с. 61) на одну й ту ж суму 343,87 грн.).

Крім того, більшість наданих потерпілим чеків не можливо прочитати через погану якість їх копій. Документів на підтвердження вартості та належності йому матеріалів на суму 3000 гривень потерпілим не надано. ОСОБА_6 в судовому засіданні вказував на наявність у нього всіх підтверджуючих документів, однак суду їх не надав.

Разом з тим, суд роз`яснює потерпілому, що залишення позову в частині матеріальної шкоди без розгляду, не позбавляє його права на звернення з такими позовними вимогами до суду в порядку цивільного судочинства.

Щодо вимог потерпілого ОСОБА_6 про стягнення на його користь з обвинуваченого ОСОБА_4 суми моральної шкоди в розмірі 25000 гривень, суд зазначає наступне.

Судом встановлено та доведено в повному обсязі зібраними по кримінальному провадженню доказами вину обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні-проступку, безпосередній причинний зв`язок між неправомірними діями обвинуваченого та завданою потерпілому моральною шкодою, а тому її слід стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого, виходячи з принципів виваженості, розумності та справедливості, врахувавши ті моральні страждання, які перенесені потерпілим від злочину.

Суд враховує, що у потерпілого в результаті злочину були порушені нормальні життєві зв`язки, він мав життєві незручності, переніс певні душевні страждання, негативні емоції і переживання. Враховуючи вищенаведене, а також майновий та фінансовий стан обвинуваченого ОСОБА_4 , який має на утриманні трьох дітей, суд приходить до висновку про необхідність і доцільність частково задовольнити позов потерпілого про стягнення моральної шкоди в сумі 5000 гривень. Дану суму суд вважає достатньою і сумірною понесеним потерпілим стражданням і скоєному кримінальному проступку.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят гривень).

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_4 на його користь суми матеріальної шкоди в розмірі 11563,77 гривень залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілому, що залишення позову в частині матеріальної шкоди без розгляду, не позбавляє його права на звернення з такими позовними вимогами до суду в порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_4 на його користь суми моральної шкоди в розмірі 25000 гривень задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 суму моральної шкоди в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень, в іншій частині позову щодо моральної шкоди відмовити.

Позов прокурора в інтересах держави в особі Харківської міської ради про стягнення з ОСОБА_4 суми матеріальної шкоди в розмірі 3376,47 гривень задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Харківської міської ради суму матеріальної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням-проступком в розмірі 3376 (три тисячі триста сімдесят шість) гривень 47 копійок.

Речовий доказ - відеофайли з камер відеоспостереження, встановлених на нежитловій будівлі за адресою: м. Харків, вул. Державінська, 38, які записані на CD-R диск зберігати в матеріалах кримінального провадження суду.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1