Справа № 212/2990/20
У Х В А Л А

05 травня 2020 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 розглянувши клопотання слідчого СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 подане в межах кримінального провадження № 0000717 від 27 березня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, розлученого, на утриманні має неповнолітню доньку ОСОБА_6 , 2007 року народження, не працюючого, раніше судимого,, а саме 08 квітня 2020 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст. 263 КК України на 3 роки позбавлення волі, з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на 2 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України та додані до клопотання матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2020 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася слідчий СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує на те, що в провадженні СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000717 від 27 березня 2020 року за ч.4 ст. 296 КК України.

Так, досудовим розслідуванням даного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 26 березня 2020 року близько 21 години 15 хвилин, перебуваючи у громадському місці, а саме: біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_3 , побачив раніше знайомого - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким в ході розмови у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Після чого ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел наплавлений на вчинення хуліганських дій з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, грубо і умисно порушуючи громадський порядок, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, однак прагнучи самовиразитися таким чином у зухвальстві, неповазі до суспільства, тобто показати свою зневагу до існуючих, загально прийнятих правил і норм поведінки у суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, перебуваючи біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_3 , почав голосно ображати нецензурною лайкою ОСОБА_7 таким чином грубо нехтуючи правилами поведінки у суспільстві.

Того ж дня, близько 21 години 25 хвилин, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганства, наблизився до потерпілого ОСОБА_7 , який продовжував перебувати біля під`їзду № 2 будинку № 46 по вулиці Едуарда Фукса в Покровському районі міста Кривого Рогу, та продовжуючи конфлікт з останнім, перебуваючи в безпосередній близькості, стоячи обличчям до нього, усвідомлюючи, що він знаходиться в громадському місці, дістав зі своєї наплічної сумки заздалегідь приготовлений, невстановлений слідством предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, споряджений патронами кільцевого запалення калібру 4 мм та тримаючи в правій руці здійснив 9 пострілів у бік ніг та правої кисті ОСОБА_7 спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді: округлих рубців, які виникли внаслідок загоєння сліпих кульових поранень правого стегна (6 поранень), лівого стегна (2 поранення), одного наскрізного кульового поранення правої кісті, що відповідно до висновку судово-медичного експерта № 646 від 29 квітня 2020 року відноситься до легких тілесних ушкоджень, як таке, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день).

Таким чином, слідчий зазначає, що підозрюваний ОСОБА_4 у період часу приблизно з 21 годині 15 хвилин до 21 години 25 хвилин 26 березня 2020 року вчиняв хуліганські дії, грубо порушував громадський порядок, що супроводжувалось особливою зухвалістю та нанесенням тілесних ушкоджень ОСОБА_7 із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, вказуючи на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які повністю підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні доказами, та просила клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні проти клопотання заперечив, та просив відмовити в задоволенні клопотання, та обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт. Додатково пояснив, що вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнає, він примирився з потерпілим, частково відшкодував останньому шкоду. Крім цього зазначив, що носив при собі пістолет типу "флобер" для відлякування бродячих собак. Після вчинення злочину він перебував за місцем свого проживання та ніде не переховувався.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, підозрюваного ОСОБА_4 перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно змісту ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як зазначено у ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. 12, 177 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Враховуючи те, що запобіжним заходом обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винною у вчиненні злочину, а тому обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Враховуючи правову позицію, викладену в п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд розглядає можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000717 від 27 березня 2020 року за ч.4 ст. 296 КК України.

05.05.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вачиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

Відповідно до досліджених в судовому засіданні матеріалів клопотання, а саме: протоколів допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколів допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 висновку судово-медичної експертизи № 646 від 29 квітня 2020 року постанови про визнання речовими доказами встановлено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України за ознаками хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

При розгляді питання про обрання запобіжного заходу судом враховано відомості, про особу підозрюваного ОСОБА_4 , а саме те, що останній підозрюється у вчинені злочину проти життя та здоров`я особи, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, не працює, розлучений, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , 2007 року народження, крім цього слідчим суддею враховано спосіб вчинення злочину, та поведінка підозрюваного безпосередньо після вчинення ним злочину, відповідно на думку слідчого судді є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений в подальшому, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тобто наявний ризик, що передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 177 КПК України слідчим доведено наявність ризику, що ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення що обумовлено тим, що підозрюваний ОСОБА_4 скоїв злочин з застосуванням невстановленого слідством предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень місцезнаходження якого органом досудового слідства не встановлено та його місцезнаходження відоме лише підозрюваному, тому ОСОБА_4 має можливість знищити, сховати або спотворити знаряддя скоєння злочину.

Крім того ОСОБА_4 скоїв злочин відносно потерпілого ОСОБА_11 який є його раніше знайомим та в присутності - ОСОБА_8 який є також раніше знайомим підозрюваному та є свідком у кримінальному провадженні. Підозрюваному ОСОБА_4 відомі адреси проживання потерпілого та свідка, тому підозрюваний має можливість здійснювати тиск, або погрози на свідка та потерпілого у даному провадженні, з метою в подальшому зміни ними показів та уникнення відповідальності за скоєний злочин, таким чином слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризику передбаченого п.4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, так як ОСОБА_4 є раніше судимим за вчинення тяжкого злочину, на даний час обргунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, у зв`язку з цим є всі підстави вважати, що існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення

Враховуючи вказані обставини та те, що є всі підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Таким чином перебуваючи на волі ОСОБА_4 може залишити місце проживання, ухилитися таким чином від слідства та суду, впливати на свідків чи потерпілого в даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення у зв`язку з чим запобігти вищезазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу на думку суду неможливо, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, що достовірно встановлено при розгляді клопотання в суді.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Тому, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України суд вважає за можливе обрати запобіжний захід ОСОБА_4 без права внесення застави так як це буде забезпеченням запобіганню вищезазначеним ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

Керуючись ст. ст. 32, 131, 132, 176 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без права внесення застави.

Ухвала слідчого судді діє протягом 60 днів - до 03 липня 2020 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1