Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/1243/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 року Миколаївський районний суд

Одеської області

В складі : головуючого судді ОСОБА_1

Секретаря ОСОБА_2

За участю прокурора ОСОБА_3

Обвинуваченого ОСОБА_4

Захисника ОСОБА_5

Розглянувши у судовому засіданні в смт. Миколаївка обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000136 від 18.09.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Миколаївка, Миколаївського району, Одеської області, громадянина України, не одруженого, з повною середньою освітою, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого;

13.12.2000 року Миколаївським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 229 - 6 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 45 КК України звільнений з іспитовим строком на 3 роки, штраф 340 гривень;

01.07.2002 року Миколаївським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 263 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано 1 рік 6 місяців позбавлення волі невідбутого покарання за вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 13.12.2000 року, до відбування покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

02.12.2016 року Миколаївським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

12.06.2019 року Любашівським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 на початку вересня 2019 року на сміттєзвалищі, розташованого на колишній фермі в смт. Миколаївка, Миколаївського району, Одеської області, в кінці вулиці Чернишевського, незаконно, не маючи на те спеціального дозволу, без мети збуту, умисно, повторно, придбав, тобто нарвав в поліетиленовий пакет речовину рослинного походження жовто зеленого кольору, зовні схожу на рослини коноплі канабіс та в правій кишені шортів приніс до приміщення сараю розташованого на території власного домоволодіння, котру висушив та незаконно, не маючи на те спеціального дозволу, без мети збуту, умисно, повторно, зберігав в приміщенні сараю за адресою: АДРЕСА_1 .

В середині вересня 2019 року, ОСОБА_4 , в приміщенні сараю, за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно, не маючи на те спеціального дозволу, без мети збуту, умисно, повторно, виготовив, тобто подрібнив руками рослини коноплі та незаконно, не маючи на те спеціального дозволу, без мети збуту, умисно зберігав в приміщенні сараю для особистого вживання. ОСОБА_4 , подрібнені рослини коноплі курив в приміщенні сараю через спеціально підготовлену для куріння, полімерну пляшку.

При огляді домоволодіння ОСОБА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні сараю було виявлено та вилучено: речовину рослинного походження жовто зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу в висушеному стані становить 14.5 г. та нашарування речовини на частині полімерної пляшки без дна з етикеткою із написом «Куяльник», горличко якої закрито фрагментом металізованого паперу, котрий містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу. Маса екстракту канабісу в перерахунку на суху речовину становить 1,45 г.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, однак в силу ст. 63 Конституції України відмовився давати покази, підтримав ті покази, які давав на досудовому розслідуванні.

Відповідно до вимог ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме показання свідків по справі, письмових та речових доказів, проти чого не заперечують всі учасники судового провадження. Судом з`ясовано, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності їх позицій, а також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 309 ч. 2 КК України, як незаконне виготовлення, придбання, зберігання, наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, без мети збуту, вчинене повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 , як особа - за місцем проживання характеризується позитивно, раніше неодноразово судимий, на спеціалізованих обліках у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, не працює, не одружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, наслідки злочину, особу винного, його відношення до вчиненого ( визнання вини в повному обсязі ), пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, стан здоров`я обвинуваченого, сімейний стан, те що він раніше неодноразово судимий, кримінальне правопорушення вчинив в момент іспитового строку, на шлях виправлення не став, суд вважає що виправити ОСОБА_4 та запобігти скоєнню ним нового злочину можливо призначивши йому покарання у виді реального позбавлення волі в умовах ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 71 КК України. Дане покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , та недопущення ним в подальшому вчиненні кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити згідно ст. 100 КПК України, а саме знищити.

По справі присутні витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в сумі 1256 гривень 08 копійок, та судова експертиза наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в сумі 1256 гривень 08 копійок, які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Міра запобіжного заходу не обиралась, а тому суд вважає, що до набрання вироком законної сили, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 368 - 371, 373 - 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підстав ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання по даному вироку часткового приєднати невідбуте покарання за вироком Любашівського районного суду Одеської області від 12 червня 2019 року, визначивши остаточно ОСОБА_4 міру покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу, обрати засудженому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді «Тримання під вартою» - взявши його під варту в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в сумі 2512 (дві тисячі п`ятсот дванадцять) гривень 16 копійок.

Речові докази: речовину рослинного походження жовто-зеленого кольору масою 15,7 г ( пакет № 4134487 ), металеву фольгу із сухим залишком екстракту канабісу вагою 1,45 г та частини полімерних пляшок ( пакет № 3118777 ), які знаходяться на зберіганні в камері схову Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області - знищити.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію даного вироку мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1