Провадження № 11-сс/4820/172/20
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2020 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 липня 2019 року за № 0000125 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 лютого 2020 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою клопотання слідчого задоволено частково. Застосовано щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Балин, Літинського району, Вінницької області, зареєстрованого та мешканця за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, неодруженого, працюючого молодшим інспектором 2 категорії відділу режиму і охорони державної установи «Вінницька установа виконання покарань № 1», раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України,

запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який полягає в забороні залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком по 21.04.2020 року включно, із покладенням на нього наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (в разі їх наявності).

Строк дії ухвали по 21 квітня 2020 року включно.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 , будучи обізнаним з вимогами чинного законодавства щодо порядку тримання під вартою осіб у місцях попереднього ув`язнення, грубо порушуючи вимоги ст.ст. 3, 19, 27, 28 Конституції України, ст.ст. 1, 5, 18 Закону України «Про попереднє ув`язнення», ст.ст. 3, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, явно виходячи за межі наданих прав та повноважень, діючи з особливою жорстокістю, заподіяв ув`язненому ОСОБА_9 тілесні ушкодження в результаті яких наступила смерть потерпілого, за наступних обставин.

Так, 12.07.2019 року о 09 год. 00 хв. ОСОБА_7 приступив до виконання службових обов`язків із забезпечення охорони ув`язнених (засуджених), які утримувались в ДУ «Вінницька УВП (№1)», що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Брацлавська, 2.

Близько 15 год. 00 хв. того ж дня до вказаної установи, був доставлений ув`язнений ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому Вінницьким міським судом обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та який підозрювався у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України. У камері збірного відділення Установи о 15 год. 26 хв. медичною сестрою ОСОБА_10 проведено огляд ОСОБА_9 , під час якого тілесних ушкоджень у останнього виявлено не було.

Приблизно о 16 год. 27 хв. ОСОБА_9 молодшим інспектором відділу режиму і охорони (далі по тексту ВРіО) Установи ОСОБА_11 виведено з камери збірного відділення та супроводжено до корпусного відділення № 2 Установи і о 16 год. 30 хв. передано його старшому по вказаному корпусному відділенню ОСОБА_12 , який залишив стояти ув`язненого біля вхідних дверей кімнати старшого по корпусному відділенню № 2 ДУ «Вінницька УВП (№1)». В цей час у вказаній кімнаті знаходились інспектор з пожежної профілактики ВРіО Установи старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_13 та оперуповноважений оперативного відділу Установи капітан внутрішньої служби ОСОБА_14 .

Приблизно о 16 год. 35 хв. ОСОБА_15 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, бажаючи продемонструвати ОСОБА_9 свою зневагу як до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості, наніс потерпілому удар ногою в задню частину тіла, примушуючи його таким чином зайти в кімнату старшого по корпусному відділенню № 2 Установи, де продовжуючи свої протиправні дії почав наносити удари руками та ногами по різних частинах тіла ОСОБА_9 , який впав на підлогу.

Усвідомлюючи, що ОСОБА_15 вчиняє неправомірні дії щодо потерпілого, ОСОБА_13 , діючи умисно, явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, приєднався до нього та також почав бити ОСОБА_9 . На протязі нетривалого часу до кімнати старшого по корпусному відділенню № 2 ДУ "Вінницька УВП (№1)" зайшли молодший інспектор ВРіО сержант внутрішньої служби ОСОБА_16 , інспектор ВРіО лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_17 , старший інспектор ВРіО старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_18 та молодший інспектор ВРіО ОСОБА_7 , які приєдналися до ОСОБА_15 і ОСОБА_13 та почали спільно бити потерпілого ОСОБА_9 .

Таким чином, 12.07.2019 року у період часу з 16 год. 35 хв. до 17 год. 04 хв. працівники ДУ "Вінницька УВП (№1)" ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , перебуваючи у форменому одязі, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, явно виходячи за межі наданих їм прав та повноважень, бажаючи продемонструвати ОСОБА_9 свою зневагу як до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості, розуміючи, що потерпілий, який являвся інвалідом 3 групи, через свій стан здоров`я та вік не зможе чинити активного фізичного опору, почали наносити ОСОБА_9 множинні удари руками, ногами взутими в «берци» та спеціальним засобом ПР-73 (який знаходився у вказаній кімнаті) в область його голови, тулуба та ніг.

В результаті вчинення вищезазначених умисних, насильницьких дій ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , 12.07.2019 року в період часу з 16 год. 35 хв. до 17 год. 04 хв., згідно висновку експерта № 675 від 21.08.2019 року, заподіяли потерпілому ОСОБА_9 перелом тіла грудини в середній частині між 4 та 5 ребрами; справа переломи 3, 4, 5, 6, 7 ребер по середньо-ключичній лінії, переломи 8,9,10 ребер по середньо-пахвинній лінії, перелом 11 ребра по лопатковій лінії; зліва переломи 2, 3, 4, 5, 6, 7 ребер по середньо-ключичній лінії, переломи 6, 10, 11 ребер по лопатковій лінії, перелом 8 ребра по середньо-пахвинній лінії, перелом 9 ребра по передньо-пахвинній лінії; синці та садна голови, крововилив в м`які покрови голови в тім`яноскроневій ділянці справа на площі 6х4,5 см., субарахноїдальний крововилив в тім`яноскроневій ділянці правої півкулі головного мозку на площі 9х10 см.; поширені гематоми в ділянках сідниць, синці в клубовій ділянці та ділянці живота зліва, синці та садна рук і ніг. В загальному ОСОБА_9 заподіяно близько 85 ударів твердими тупими предметами. Смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 від закритої травми грудей, яка ускладнилась травматичним шоком. Після отримання тілесних ушкоджень та настання травматичного шоку ОСОБА_9 не мав здатності до вчинення самостійних, активних дій.

Усвідомлюючи протиправність своїх умисних дій, ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , завдаючи протягом тривалого часу (пів години) чисельних ударів руками, ногами та спеціальним засобом ПР-73 в життєво важливі частини тіла і голову, внаслідок чого потерпілий зазнав особливих страждань, діяли з особливою жорстокістю, та при цьому усвідомлювали, що від вказаних тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_9 може померти.

Після цього, 12.07.2019 о 17 год. 04 хв. вище вказані службові особи, доводячи до кінця свій злочинний умисел спрямований на вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 , помістили його до камерного приміщення № 55 ДУ «Вінницька УВП (№ 1)», при цьому усвідомлюючи, що потерпілий без надання необхідної медичної допомоги помре, а надати самостійно собі медичну допомогу не зможе. У подальшому, ОСОБА_9 перебуваючи у камерному приміщені №55, від спричинених йому тілесних ушкоджень помер.

13.07.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000125 внесено відомості про кримінальні правопорушення, правова кваліфікація - ч. 3 ст. 365, п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України.

24.02.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України.

Непогоджуючись з ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зазначає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчим суддею не було взято до уваги того, що підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 які заперечили проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 п. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Відповідно до п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані у повному обсязі.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , слідчий суддя на виконання вимог ст. 178 КПК України врахував вагомість наявних доказів, що вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 в разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обґрунтовано підозрюється, характеризуючі дані про його особу, наявність постійного місця проживання та місця роботи, міцні соціальні зв`язки, наявність позитивних характеристик по місцю роботи та місцю проживання та дійшов правильного висновку про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Також, слідчим суддею було враховано, що з моменту вчинення злочину, а саме з 12.07.2019 року, минув значний проміжок часу, будь яких спроб переховуватись від органів досудового розслідування, або в інший спосіб перешкоджати досудовому розслідуванню ОСОБА_7 не вчиняв, що значно зменшує факт існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зважаючи на те, що запобіжний захід не може застосовуватись з метою покарання чи виправлення особи, а виключно задля запобігання ризикам, визначеним у ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що підстав для обрання підозрюваному найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не має.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що на цій стадії провадження запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Твердження прокурора про те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки ОСОБА_7 , перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, фізично не матиме можливості цього зробити. Окрім того, доказів про здійснення підозрюваним вищезазначених дій, матеріали справи не містять.

Стороною обвинувачення не надано суду достатніх об`єктивних даних, які б вказували, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Посилання на те, що слідчим суддею не було взято до уваги того, що підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки зазначена обставина була врахована слідчим суддею при прийнятті рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Окрім того, сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, яка безумовно є істотною обставиною для визначення виду запобіжного заходу, не може бути єдиною та визначальною підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу тримання під вартою.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 лютого 2020 року, якою застосовано щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк по 21 квітня 2020 року включно, із покладенням на нього відповідних обов`язків - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4