Справа № 583/5308/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" березня 2020 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
законного представника
неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000705 від 16.10.2019 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Охтирка Сумської область, не одруженого, не працюючого, освіта середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-07.06.2018 р. Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробування, з іспитовим строком на 3 роки,
за ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 02.08.2019 року близько 15.10 год., перебуваючи на футбольному майданчику на території Охтирського міського парку, що розташований по вул. Батюка в м. Охтирка Сумської області, познайомився з малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого був при собі мобільний телефон марки «Moto C Plus XT1723 16 GB Black», і у нього виник умисел на протиправне заволодіння даним мобільним телефоном.
Реалізуючи свій раптово виниклий корисливий умисел, того ж дня, близько 16 години, сидячи на футбольному майданчику біля малолітнього потерпілого ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 , спостерігаючи за грою на футбольному полі, на деякий час відволікся, таємно, непомітно для потерпілого своєю рукою взяв мобільний телефон «Moto C Plus XT1723 16 GB Black», який знаходився за спиною малолітнього ОСОБА_5 в одному з відділень учнівського ранця.
У подальшому, незважаючи на те, що злочинні дії ОСОБА_4 були виявлені малолітнім потерпілим ОСОБА_5 , коли останній повернувся до нього та побачив в руках ОСОБА_4 належний йому мобільний телефон, ОСОБА_4 у писутності потерпілого ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії помічені потерпілим, ігноруючи дану обставину, продовжив вчиняти дії з метою протиправного заволодіння вказаним майном, а саме поклав мобільний телефон малолітнього ОСОБА_5 до правої кишені своїх штанів та направився до виходу з футбольного майданчика. Залишивши територію футбольного майданчика та продовжуючи утримувати при собі мобільний телефон потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_4 розуміючи, що потерпілий зрозумів сутність його злочинних дій, з метою завуалювання своїх дій для надання їм законного характеру, повідомив потерпілому ОСОБА_5 дані, які не відповідали дійсності, начебто він сходить до магазину із вказаним мобільним телефоном, щоб зясувати його вартість, а після цього поверне телефон потерпілому ОСОБА_5 , завдяки чому отримав дозвіл з боку потерпілого ОСОБА_7 на вказані дії та попрямував в бік центральної частини міста Охтирка, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, тим самим обвинувачений ОСОБА_4 повторно відкрито викрав мобільний телефон «Moto C Plus XT1723 16 GB Black» вартістю 1564,00 грн., заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану вище суму.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав частково та пояснив, що 02.08.2019 року близько 15 години він проходив через парк по вул. Батюка в м. Охтирка та побачив, що на футбольному майданчику хлопці грають у футбол та захотів і сам з ними побігать. Він зайшов на футбольне поле і став грати з хлопцями у футбол. Через 15-20 хв. під`їхав потерпілий ОСОБА_5 на велосипеді, зайшов на футбольний майданчик, ліг на газоні і почав грати на своєму мобільному телефоні у гру. Він підійшов до потерпілого і попросив у нього телефон, щоб також пограти у гру, на що ОСОБА_5 погодився, дав йому телефон, а сам пішов грати у футбол. Потерпілий двічі чи тричі підходив, щоб подивитися, у що він грає. Кілька разів він (обвинувачений) з іншими хлопцями та з потерпілим виходив за межі футбольного майданчика на перекур, при цьому телефон ОСОБА_5 був у нього (обвинуваченого). В той час, коли він ( ОСОБА_4 ) грав у телефоні, ОСОБА_5 кілька разів телефонувала його бабуся, тоді він кликав потерпілого і той спілкувався з нею. Коли потерпілий останній раз поспілкувався по телефону з бабусею, він знову передав телефон йому ( ОСОБА_4 ). Тоді він (обвинувачений) попросив у ОСОБА_5 дозволу сходити з телефоном до магазину, щоб з`ясувати його вартість. На це потерпілий дав свою згоду, і він (обвинувачений) пішов з телефоном в бік ТЦ «Славна». Підходячи до ТЦ «Славна» він ( ОСОБА_4 ) вирішив не повертати потерпілому телефон, а залишити його собі і користуватися.
Він ( ОСОБА_4 ) вини у вчиненні відкритого викрадення майна потерпілого не визнає, так як потерпілий сам дав йому телефон зі своїх рук, і потім потерпілий дозволив йому ( ОСОБА_4 ) сходити з телефоном в магазин. Він визнає, що заволодів телефоном малолітнього ОСОБА_5 шляхом шахрайства.
Такі покази обвинуваченого ОСОБА_4 суд розцінює як спосіб пом`якшити відповідальність за вчинене, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Показами малолітнього потерпілого ОСОБА_5 , наданими у присутності його законного представника ОСОБА_6 та психолога, який в судовому засіданні пояснив, що літом 2019 року, точної дати він не памятає, вдень він грав з хлопцями у футбол на футбольному майданчику у міському парку по вул. Батюка в м. Охтирка. В цей час до нього підійшов чоловік, який представився, що його звати ОСОБА_8 , та почав грати з ними у футбол. Потім цей чоловік попросив у нього мобільний телефон, щоб пограти, на що він ( ОСОБА_5 ) погодився та дав чоловіку пограти свій мобільний телефон, зазначивши, що дає йому телефон на 10 хвилин. Через деякий час цей чоловік повернув йому мобільний телефон, і він ( ОСОБА_5 ) поклав його у свій портфель та пішов грати у футбол. Погравши у футбол, він підійшов та присів біля даного чоловіка, який сидів на траві біля сітки, його (потерпілого) портфель знаходився між ним і цим чоловіком, а мобільний телефон лежав у портфелі. Він ( ОСОБА_5 ) відвернувся, а коли повернувся, то побачив в правій руці у цього чоловіка свій мобільний телефон. Він ( ОСОБА_5 ) не бачив, як цей чоловік брав телефон, він вже побачив, коли його мобільний телефон був в руці у цього чоловіка. Дозволу брати його телефон цьому чоловіку він ( ОСОБА_5 ) не надавав. Потім цей чоловік встав, поклав мобільний телефон собі в кишеню, та став виходити з території футбольного майданчика. Він (потерпілий) йшов за цим чоловіком. Вийшовши з території майданчика за металеву сітку, якою було огороджено майданчик, цей чоловік спитав у нього (потерпілого), чи можна йому сходити та спитати, скільки коштує цей телефон. Цей чоловік сказав, що повернеться через пів години, і він (потерпілий) йому дозволив, сказавши: «Сходіть - узнайте». І цей чоловік з його (потерпілого) мобільним телефоном пішов. Він ( ОСОБА_5 ) почекав пів години, але цей чоловік так і не повернувся, і тоді він пішов в поліцію. Присутній в судовому засіданні обвинувачений і є тим чоловіком, який представився ОСОБА_8 .
Суд вважає за можливе такі покази малолітнього потерпілого ОСОБА_5 покласти в основу вироку, так як його покази є послідовними і такими, що обєктивно підтверджуються матеріалими справи.
Так, покази потерпілого ОСОБА_5 узгоджуються з відеозаписом з камери спостереження Охтирської міської ради з Охтирського міського парку по вул. Батюка м. Охтирка за 02.08.2019 р., який був досліджений в судовому засіданні, на якому видно, як обвинувачений, сидячи біля потерпілого ОСОБА_5 , непомітно для потерпілого ОСОБА_5 , який в цей час відволікся, відвернувшись від обвинуваченого, бере з учнівського портфеля потерпілого мобільний телефон, потім піднімається, кладе мобільний телефон до правої кишені своїх брюк та направляється до виходу з теритроії футбольного майданчика. В цей час потерпілий ОСОБА_5 йде слідом за обвинуваченим, а коли обвинувачений вже вийшов з території футбольного майданчика, то між обвинуваченим та потерпілим відбулась розмова, після якої обвинувачений направився в бік центру міста Охтирка, а потерпілий ОСОБА_5 пішов назад до місця, де лежав його потрфель.
Крім того, під час проведення слідчого експерименту від 17.12.2019 року з відеозаписом, неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 на місці розказав, що літом 2019 року о 15 год. він грав з хлопцями у футбол на футбольному майданчику у міському парку. В цей час до них підійшов чоловік, який представився, що його звати ОСОБА_8 , та почав грати з ними у футбол. Потім цей чоловік попросив у нього мобільний телефон, щоб пограти, на що він ( ОСОБА_5 ) погодився та дав чоловіку на 10 хвилин пограти свій мобільний телефон. Через деякий час цей чоловік повернув йому мобільний телефон. Потім, коли він сидів біля цього чоловіка на футбольному майданчику, він (потерпілий) відвернувся, щоб подивитись на гру в футбол, а коли повернувся, то побачив в руці у чоловіка свій мобільний телефон, при цьому дозволу брати телефон він (потерпілий) цьому чоловіку не давав. Потерпілий на місці події показав, в якому саме місці на теритроії майданчика він сидів з обвинуваченим. Потім цей чоловік встав і поклав телефон собі в кишеню. Коли вже чоловік вийшов з території футбольного майданчика, він спитав у нього (потерпілого), чи можна йому сходити з телефоним в магазин та спитати, скільки він коштує . Цей чоловік сказав, що повернеться через 10хвилин, і він (потерпілий) дозволив.
При цьому покази, дані потерпілим під час проведення слідчого експерименту, збігаються з показами, даними ним під час судового засідання.
Законний представник потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що є бабусею та опікуном неповнолітнього ОСОБА_5 . У серпні 2019 року їй зателефонували з Охтирського відділу поліції і повідомили, що у них знаходиться її онук, у якого викрали мобільний телефон. Через деякий час вона приїхала до відділу поліції, онук плакав та розповів їй, що обвинувачений викрав у нього телефон, що він ( ОСОБА_5 ) дав йому один раз погратися, і той погрався та повернув телефон, а другий раз обвинувачений сам узяв телефон і не повернув. Вони написали заяву про злочин. Мобільний телефон вона придбала онуку у листопаді 2018 року за 3100 грн. разом з чохлом та плівкою на екран. Через два тижні їй зателефонували з поліції та повідомили, що знайшли телефон.
Враховуючи викладене, у суду немає сумнівів у достовірності показів потерпілого ОСОБА_5 .
Крім того, вина обвинуваченого також підтверджується висновком судової товарознавчої експертизи № 19/119/11-1/2328е від 23.10.2019 року, згідно якого ринкова вартість викраденого майна, а саме мобільного телефону «Moto C Plus XT1723 16 GB Black» придбаного потерпілим 14.11.2018 р. новим в магазині «Техно Маркет» могла складати 1564,00 грн.
Протоколом огляду місця події від 16.10.2019 р. з фото таблицями, згідно якого було оглянуто територію біля входу до Охтирського ВП ГУНП в Сумській області за адресою вул.. Незалежності, 29 м. Охтирка, під час якого обвинувачений ОСОБА_4 добровільно видав мобільний телефон Motorola XT1723 C Plus Starry Black 2+16 GB на 2 сім-картки з сенсорним 5-дюймовим екраном чорного кольору, яким він 02.08.2019 р. заволодів у малолітнього ОСОБА_5 на футбольному майданчику на території міського парку.
Протоколом огляду речей та документів від 11.12.2019 р., згідно якого в присутності понятих було оглянуто DVD+R диск з відеозаписом за 02.08.2019 р. з камер відео спостереження Охтирської міської ради з відкритої території Охтирського міського парку по вул. Батюка м. Охтирка.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.12.2019 року з відеозаписом, згідно якого підозрюваний ОСОБА_4 на місці розказав та показав про обставини вчинення кримінального правопорушення, при цьому обвинуваченим не заперечується факт заволодіння ним мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_5 , крім того, обвинувачений зазначив, що розумів, що потерпілий є малолітньою особою.
Вказані вище докази суд вважає належними, допустимими та достатніми, які повністю узгоджуються між собою та підтверджують обставини вчинення обвинуваченим відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що не визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, так як малолітній ОСОБА_5 добровільно, без будь-якого примусу, насильства чи погроз передав йому мобільний телефон, а тому просить перекваліфікувати його дії на ст. 190 КК України.
Однак суд такі доводи обвинуваченого про неправильну кваліфікацію його дій вважає безпідставними з огляду на наступне.
У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06 листопада 2009 року розяснено, що відповідно до статті 190 КК ( 2341-14 ) шахрайство - це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.
Обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.
Слід мати на увазі, що коли потерпіла особа через вік, фізичні чи психічні вади або інші обставини не могла правильно оцінювати і розуміти зміст, характер і значення своїх дій або керувати ними, передачу нею майна чи права на нього не можна вважати добровільною.
Грабіж це відкрите викрадення майна (ст. 186 ч. 1 КК України). Викрадення вважається відкритим, якщо воно: 1) здійснюється у присутності власника чи іншої особи і винний усвідомлює, що ці особи розуміють сутність його злочинних дій;
2) вчиняється винним, який помиляється та вважає, що його бачать, а фактично його дії не були помічені власником або іншою особою;
3) було помічене власником чи іншою особою і, незважаючи на це, продовжено винним з метою заволодіння майном або його утримання.
При цьому вирішальне значення для визнання викрадення майна відкритим має суб`єктивне переконання винної особи.
Отже дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.
Враховуючи, що обвинувачений повідомив малолітньому потерпілому ОСОБА_5 неправдиві відомості про те, що сходе з телефоном в магазин дізнатися його вартість, а потім поверне телефон потерпілому, а потерпілий через свій малолітній вік та стан здоровя (згідно довідки від 06.02.2020 р. КЗ «Охтирська ЦРЛ» ОСОБА_5 встановлено діагноз: Розлад психологічного розвитку F 83) не міг правильно сприймати та оцінювати ситуацію, крім того, судом встановлено, що безпосередньо потерпілий не передавав в руки обвинуваченому мобільний телефон, обвинувачений сам взяв телефон, а тому в даному випадку відсутній факт добровільної передачі потерпілим майна, а отже дії обвинуваченого ОСОБА_4 не можуть бути кваліфіковані як шахрайство.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на футбольному майданчику потерпілий ОСОБА_5 помітив, як його мобільний телефон, який він до цього поклав до свого учнівського портфелю, опинився в руках у обвинуваченого ОСОБА_4 , однак обвинувачений ОСОБА_4 , розуміючи, що його дії помічені потерпілим, ігноруючи дану обставину, продовжив вчиняти дії з метою заволодіння майном, поклавши телефон до своєї кишені, та направився до виходу з футбольного майданчика, і коли вже обвинувачений вийшов за територію футбольного майданчика, він, розуміючи, що потерпілий зрозумів сутність його злочинних дій, з метою завуалювання своїх дій для надання їм законного характеру, продовжуючи утримувати телефон, повідомив потерпілому дані, які не відповідали дійсності, начебто він сходить до магазину із вказаним мобільним телефоном, щоб з`ясувати його вартість, а після цього поверне телефон потерпілому, завдяки чому отримав дозвіл з боку потерпілого ОСОБА_7 на вказані дії та попрямував в бік центральної частини міста Охтирка, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном, тим самим обвинувачений з корисливого мотиву, повторно, умисно, протиправно, відкрито викрав мобільним телефон.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив дії, розпочаті як крадіжка, але які були виявлені потерпілим і, незважаючи на це, продовжені обвинуваченим з метою заволодіння майном , а тому такі дії обвинуваченого належить кваліфікувати як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Оцінюючи досліджені докази як належні і допустимі, в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, так як він вчинив відкрите викрадення чого майна (грабіж), вчинений повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше судимий за вчинення корисливого злочину, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, враховує його вік, стан здоров`я.
До обтяжуючих покарання обставин суд відносить вчинення злочину щодо малолітньої дитини.
До пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин суд відносить добровільне відшкодування завданого збитку.
З урахуванням даних обставин суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 186 КК України, так як таке покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 07.06.2018 р., який залишений без змін ухвалою Полтавського апеляційного суду від 06.02.2020 р., ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки.
Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.
З огляду на те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, після постановлення вироку Зарічного районного суду м. Суми від 07.06.2018 року, але до повного відбуття покарання за цим вироком, суд вважає за необхідне згідно ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком у вигляді 6 місяців позбавлення волі.
З метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від суду, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили з особистого зобов`язання та тримання під вартою.
Арешт на майно, а саме: мобільний телефон «Motorola XT1723 C Plus Starry Black», накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.10.2019 року, слід скасувати.
Речовий доказ мобільний телефон Motorola XT1723 C Plus Starry Black, слід вважати повернутим законному володільцю ОСОБА_5 .
Речові докази: оптичний диск DVD+R з відеозаписом за 02.08.2019 р. з камер відео спостереження Охтирської міської ради, слід зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Згідно ст. 124 КПК України необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в сумі 471,03 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому за цим законом покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до цього покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 07.06.2018 р. у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його затримання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили змінити з особистого зобов`язання на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 471,03 грн.
Арешт на майно, а саме: мобільний телефон «Motorola XT1723 C Plus Starry Black», накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.10.2019 року, скасувати.
Речовий доказ мобільний телефон Motorola XT1723 C Plus Starry Black, вважати повернутим законному володільцю ОСОБА_5 .
Речові докази: оптичний диск DVD+R з відеозаписом за 02.08.2019 р. з камер відео спостереження Охтирської міської ради - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в Сумський апеляційний суд через Охтирський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського
міськрайонного суду: ОСОБА_1