Справа № 127/8017/20
Провадження №11-сс/801/299/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю скаржника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09 квітня 2020 року, якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність начальника Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення по повідомленні державного виконавця від 16.03.2020 року до ЄРДР в порядку ст.303 КПК України, повернуто особі, яка подала скаргу,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

09.04.2020 року ОСОБА_6 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із скаргою на бездіяльність начальника Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення по повідомленні державного виконавця від 16.03.2020 року до ЄРДР в порядку ст.303 КПК України.
30.03.2020 ОСОБА_6 звернувся з інформаційним запитом до ВВП ГУНП ВО.
Згідно листа у відповідь, надісланого на його ел. пошту 08.04.2020, нач. ВВП ГУНП ВО С. Синявського, повідомлення держвиконавця зареєстроване за ЄО №6466 від 25.03.2020. Проте відомості до ЄРДР внесені не були. Вважає зазначене свідчить про триваючу бездіяльність, яка виявилася у відсутності належного реагування на повідомлення про скоєння злочину. Також вважає, що строк на оскарження даної бездіяльності ним не пропущений, оскільки відповідь отримана ним 08.04.2020, а якщо суддя вважатиме його пропущеним, то він просить даний строк поновити.

Просив визнати протиправною бездіяльність начальника Вінницького ВП ГУНП ВО та зобов`язати відповідальну особу Вінницького ВП ГУНП ВО внести відомості до ЄРДР не пізніше 24 годин з дня проголошення повного тексту ухвали суду. Про виконання ухвали слідчого судді зобов`язати надати повідомлення з витягом з ЄРЛР та пам`яткою про процесуальні права й обов`язки на електронну пошту ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09 квітня 2020 року скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність начальника Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення по повідомленні держаного виконавця від 16.03.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст. 303 КПК України - повернуто особі, яка подала скаргу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, ОСОБА_6 оскаржив його в апеляційному порядку. Просить ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_7 від 09.04.2020 скасувати, направивши справу для розгляду по суті, в іншому складі.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням процесуального закону та норм матеріального права, оскільки на виконанні Центрального ВДВС у м. Вінниці знаходилося виконавче провадження в якому він є стягувачем, а боржник - ОСОБА_8 , керівник КП «ВТК».
16.03.2020 головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці, діючи на захист його інтересів, звернувся до Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області із повідомленням про вчинення злочину - боржником, директором КП «ВТК» ОСОБА_9
30.03.2020 він звернувся з інформаційним запитом до ВВП ГУНП ВО. Згідно листа у відповідь, надісланого на його ел. пошту 08.04.2020, нач. ВВП ГУНП ВО С. Синявського, повідомлення держвиконавця зареєстроване за ЄО №6466 від 25.03.2020. Проте відомості до ЄРДР внесені не були. Оскільки його законні інтереси порушено бездіяльністю органу досудового розслідування, він, згідно ч.2,7 ст.55, ст.303 КПК, звернувся зі скаргою до слідчого судді.

Проте, 09.04.2020 слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області винесено ухвалу якою відмовлено у відкритті провадження за його скаргою. Слідчий суддя вважав, що бездіяльність органу досудового розслідування не підлягає оскарженню ним, тобто позбавив його права захисту від злочину, що посягає на його права а також скерований проти правосуддя. Зазначив, що прийняття рішень досудового органу має бути оформлене відповідним процесуальним документом протягом 24 годин, згідно ст.214 КПКУ. Вважає, що його скарга до слідчого судді є обґрунтованою, у зв`язку з чим слідчий суддя порушив верховенство права й не допустив його до правосуддя.

В своїх додаткових поясненнях до апеляційної скарги ОСОБА_6 звертає увагу апеляційного суду на те, що слідчий суддя проігнорував або не взяв до уваги те, що начальник Вінницького ВП ГУНП ВО ОСОБА_10 , листом від 08.04.2020, чітко повідомив його, що звернення, Головного держвиконавця ЦВДВС у м. Вінниці (повідомлення про злочин), стосується безпосередньо його, що потягло за собою прийняття протиправної постанови від 09.04.2020.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції скаржник ОСОБА_6 подану апеляційну скаргу підтримав повністю, просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.
Прокурор відділу Прокуратури Вінницької області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду скарги.
Скаржник ОСОБА_6 не заперечив щодо розгляду його скарги у відсутність прокурора. За таких обставин, колегія суддів вважає необхідним провести апеляційний розгляд без участі прокурора відділу Прокуратури Вінницької області, що узгоджується з приписами ч.4 ст.405 КПК України.

Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, скаржника, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Положеннями ст.370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до частин 1, 3 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Частина 1 ст.24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Кожна людина має право розраховувати, що до неї буде застосована належна правова процедура. Відповідно до ст.8 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Одним з елементів цього принципу є доступ до правосуддя, забезпечений незалежними та неупередженими судами.
Відповідно до вимог ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
На переконання колегії суддів, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні доводів апеляційної скарги та матеріалів провадження, ухвала слідчого судді зазначеним вимогам кримінального процесуального закону не відповідає.
Так, ч.1 ст.60 КПК України визначено, що заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність начальника Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення по повідомленні державного виконавця від 16.03.2020 року до ЄРДР в порядку ст.303 КПК України.
Встановлено, що 16.03.2020 головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці ОСОБА_11 , на виконання вимог частини 2 Розділу ХIV Інструкції з організації примусового виконання рішень звернувся до Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області із повідомленням, в якому просив внести дане повідомлення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, дати оцінку діям особи, директора КП «ВТК» ОСОБА_9 , та в разі виявлення ознак злочину притягнути до відповідальності згідно з чинним законодавством.
У своїй відповіді від 06.04.2020 наданій на запит ОСОБА_6 , начальник Вінницького відділу поліції у Вінницькій області ОСОБА_12 зазначив, що звернення Головного державного виконавця ЦВДВС у м. Вінниці стосується безпосередньо ОСОБА_6 , та повідомив, що вказане звернення було зареєстроване у Журналі обліку заяв, скарг та пропозицій громадян за вх. №2806/200/20 від 24.03.2020 та відповідно до вимог Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного, затвердженої наказом МВС від 16.02.2018 №111, в Єдиному обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Вінницького ВП ГУНП від 25.03.2020 № 6466. Зазначив, що проводиться перевірка викладених в отриманих матеріалах фактів, про результати розгляду та прийнятого рішення буде повідомлено ініціатора звернення у встановлені Законом терміни.
Статтею 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (ч.1). Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

Положення цієї частини не поширюються на провадження, яке може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого (кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення).

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_6 , який є стягувачем у виконавчому провадженні особисто із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення директором КП «ВТК» ОСОБА_9 за ознаками ст.382 КК України до Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області не звертався, проте є особою, чиї права чи законні інтереси можуть обмежуватися під час досудового розслідування.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що станом на день звернення ОСОБА_6 з вищевказаною скаргою до суду першої інстанції 09.04.2020 року і на момент розгляду апеляційної скарги, відомості щодо наслідків перевірки фактів викладених в повідомленні державного виконавця відсутні.
Виходячи із практики Європейського суду з прав людини право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (справа «Мельник проти України»).
Така сама позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі №5-103 кс-15 від 1 жовтня 2015 року, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.
При цьому, на думку апеляційного суду, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч.6 ст.9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього кодексу, зокрема п.14 якої передбачає доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень.
Відповідно до ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Згідно із п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для зміни або скасування судового рішення є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу суду.
Таким чином, враховуючи, що розгляд відповідної скарги згідно з вимогами ст.ст.306, 307 КПК України є прерогативою слідчого судді місцевого суду, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді слід скасувати та направити матеріали за скаргою ОСОБА_6 до Вінницького міського суду Вінницької області для вирішення питання про призначення судового розгляду у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 422 КПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09 квітня 2020 року якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність начальника Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення по повідомленні державного виконавця від 16.03.2020 року до ЄРДР в порядку ст.303 КПК України повернуто особі, яка подала скаргу скасувати та повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про призначення скарги для розгляду по суті.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4