ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 623/462/20 Головуючий 1-ї інстанції- ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11-сс/818/587/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08.02.2020 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000125 від 07.02.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 186, частиною 3 статті 186 КК України, -

встановила:

Ухвалою слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08.02.2020 клопотання старшого слідчого Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено.
Обрано відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, з 07.02.2020 по 06.04.2020 включно.
Для забезпечення виконання ОСОБА_6 обов`язків, визначених КПК України, встановлено запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 84 080 грн.
У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Встановлено термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави до 06.04.2020.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що прокурором не доведений ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки у проваджені Ізюмського міськрайонного суду Харківської області вже знаходиться кримінальна справа, у якій він є обвинуваченим, і він ніколи не переховувався.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.
Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
На думку колегії суддів, слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався в повному обсязі.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, враховуючи вік та стан здоров`я підозрюваного, вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 186, частиною 3 статті 186 КК України, які є тяжкими злочинами, та те, що у провадженні Ізюмського міськрайонного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження з обвинувальним актом за частиною 1 статті 162, частиною 2 статті 185 КК України, підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків, не має офіційного статусу одруженого та дітей, відсутнє офіційне працевлаштування та постійний дохід, нейтрально характеризується за місцем реєстрації, раніше неодноразово судимий за тяжкі злочини проти власності, а тому вважав, що є підстави вважати, що існує реальна загроза, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
З зазначеним висновком слідчого судді погоджується й апеляційний суд.
З матеріалів справи вбачається, що СВ Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000125 від 07.02.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 186, частиною 3 статті 186 КК України.
07.02.2020 ОСОБА_6 фактично затримано та 08.02.2020 в порядку статті 208 КПК України.
08.02.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 2 статті 186, частиною 3 статті 186 КК України. КК України.
Так, судом першої інстанції встановлено та перевірено під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років; раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, на шлях виправлення не став та знову вчинив тяжкі корисливі злочини, офіційно не працює, не має постійного джерела прибутку, не має міцних соціальних зв`язків.
Колегія суддів, оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 тяжких кримінальних правопорушень, наявність судимості за вчинення злочинів проти власності, та вчинення нового злочину проти власності, погоджується з висновком слідчого судді, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним.
Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі ОСОБА_6 , не свідчать про прийняття слідчим суддею необґрунтованого рішення.
Слідчим суддею враховані положення статей 177, 178 КПК України, дані про особу, перевірені докази та надана їм відповідна правова оцінка, також перевірені додані слідчим до клопотання докази про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим.
Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою та існує обґрунтована необхідність для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_6 доводи колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України,

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08.02.2020 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді: