УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР за № 120 191 001 000 114 46 від 25.11.2019 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР за № 120 191 001 000 114 46 від 25.11.2019 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, про арешт майна: мобільного телефону «Iphone» ІМЕІ: НОМЕР_1 з номером сім-карти НОМЕР_2 , який вилучено в ході обшуку особи ОСОБА_5 в порядку ч.3 ст.208 КПК України та пусті поліетиленові пакети, вилучені в ході огляду місця події.

Зазначене клопотання надіслано поштою та подано до поштового відділення 26.11.2019.

Клопотання мотивовано тим, що 25.11.2019, близько 19 години 30 хвилин, по вулиці Саратовській, 43 в місті Києві, працівниками СКП ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якої під час обшуку виявлено та вилучено речовини, схожі на психотропні, а саме: 8 (вісім) пігулок різних кольорів та форми, два поліетиленові пакетики із пазовими замками в середині яких знаходиться порошкоподібна речовина, які остання незаконно придбала та зберігала при собі без мети збуту.

25.11.2019 ОСОБА_5 затримано в порядку статті 208 КПК України та в ході обшуку особи було виявлено та вилучено психотропні речовини, а саме 8 пігулок різних кольорів та форми, два поліетиленові пакетики із пазовими замками, в середині яких знаходилась порошкоподібна речовина та мобільний телефон «Iphone» ІМЕІ: НОМЕР_1 з номером сім-карти НОМЕР_2 .

В ході огляду місця проживання ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ) виявлено та вилучено пусті поліетиленові пакети.

26.11.2019 вищевказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим слідчий просить накласти на них арешт.

В судове засідання не з`явився слідчий, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, та не підтримав подане ним клопотання.

Власник тимчасово вилученого майна також в судове засідання за викликом не з`явився.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшла висновку про таке.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження, яке було вилучено в рамках кримінального провадження, яке внесене до № 120 191 001 000 114 46 від 25.11.2019 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК України застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Разом з тим, прокурором не підтверджено, що вилучене майно є речовими доказами, враховуючи відсутність в матеріалах клопотання відповідної постанови, тобто не підтверджено, що вилучене під час огляду майно є засобами та предметами вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання не містить належного обґрунтування підстави та мети ініційованого заходу забезпечення та слідчий не скористався наданою йому можливістю обґрунтувати клопотання про арешт майна в судовому засіданні, оскільки в засідання слідчий не з`явився.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає законних підстав для задоволення клопотання слідчого про арешт майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчийсуддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР за № 120 191 001 000 114 46 від 25.11.2019 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчийсуддя: ОСОБА_1