У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 21 квітня 2020 року про відмову в задоволенні спільного клопотання виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Арбузинська виправна колонія (№ 83)» Міністерства юстиції України та заступника голови спостережної комісії при Арбузинській районній державній адміністрації Миколаївської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 21 квітня 2020 року відмовлено у задоволенні спільного клопотання виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Арбузинська виправна колонія (№ 83)» Міністерства юстиції України та заступника голови спостережної комісії при Арбузинській районній державній адміністрації Миколаївської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 вказує на те, що повністю підпадає під вимоги, викладені у ст. 81 КПК України, для звільнення його умовно-достроково, оскільки своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці він довів своє виправлення.
Вважає, що дані, які містяться в його особовій справі є цілком достатніми для умовно-дострокового звільнення.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

08.04.2020 р. виконуючий обов`язки начальника Державної установи «Арбузинська виправна колонія (№ 83)» Міністерства юстиції України та заступник голови спостережної комісії при Арбузинській районній державній адміністрації Миколаївської області звернулись до Арбузинскього районного суду Миколаївської області із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .
Суд першої інстанції дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_5 притримується належної поведінки протягом нетривалого часу, порівняно із визначеним судом строку покарання, а тому він дійсно став на шлях виправлення, проте, не довів його (виправлення) у такій мірі, аби можливо було б констатувати, що цілі покарання досягнуті на даному етапі відбування покарання, у зв`язку із чим, відмовив у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

За змістом ст. 81 КК України, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення особи, яка має право за законом при відбутті певної частини покарання, є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р., умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення, суд зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення або відмову в такому, суд повинен його мотивувати.

Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався та належним чином мотивував своє рішення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 засуджений Апеляційним судом Миколаївської області за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ст. 70 КК України до покарання у виді 12 років позбавлення волі. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 01.03.2016 р., засудженому ОСОБА_5 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 16.07.2009 р. по 19.01.2010 р., із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На день розгляду судом першої інстанції клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , останній, із призначених 12 років позбавлення волі, відбув більше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом, а відтак, до нього можуть бути застосовані положення ст. 81 КК України.

З характеристики, наданої державною установою «Арбузинська виправна колонія (№ 83)», від 25.03.2020 р., вбачається, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 16.07.2009 р. За весь період відбування покарання має 9 заохочень та 6 стягнень, які погашені у встановленому законом порядку. Був працевлаштований на виробництві колонії каменотесом, трактористом, слюсарем, робітником будівельної бригади. До праці ставився сумлінно. Постійно проявляв трудову ініціативу та залучається до суспільно корисної праці, без оплати праці, до робіт з благоустрою колонії. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, дружні стосунки має лише із засудженими позитивної спрямованості. Адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, завжди стриманий та коректний. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», регулярно відвідує курси підготовки до звільнення. У 2011 році закінчив навчання у Арбузинському навчальному центрі № 83 та здобув робітничу професію «каменотес».

Разом з тим, з характеристики від 26.01.2017 р., вбачається, що засуджений ОСОБА_5 працевлаштований на виробництві колонії трактористом, однак до трудових обов`язків ставиться безвідповідально, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою заохотливого ставлення до себе, при спілкуванні невідвертий, спальне місце та приліжкову тумбочку не утримує у чистоті та порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд, недбало ставиться до майна установи, не бере особистої участі в організації виховних заходів, намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, але навичок для їх самостійного виконання не має.

З витягу з протоколів засідання комісії Державної установи «Арбузинська виправна колонія (№ 83)» від 26.01.2017 р. та від 25.01.2018 р. вбачається, що ОСОБА_5 відмовлено у заміні покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України як такому, що не став на шлях виправлення, та в умовно-достроковому звільненні як такому, що не довів своє виправлення, відповідно.
Крім того, ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 18.03.2019 р. ОСОБА_5 відмовлено в умовно достроковому звільненні від відбування покарання.

При цьому, як вірно зазначив засуджений в своїй апеляційній скарзі, висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватись на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Натомість, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_5 засуджений за вчинення особливо тяжких злочинів, протягом тривалого часу відбування покарання заохочень не мав (з 16.07.2009 р. по 01.07.2015 р.), при цьому, 6 разів допускав порушення режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення за які погашені у встановленому порядку, а згідно із даними зазначених характеристик, позитивні зміни в його поведінці почались після 01.07.2015 р., тобто протягом невеликого проміжку часу, з урахуванням загального строку покарання, призначеного судом.
Підсумовуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні спільного клопотання виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Арбузинська виправна колонія (№ 83)» Міністерства юстиції України та заступника голови спостережної комісії при Арбузинській районній державній адміністрації Миколаївської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , належним чином врахував умови, передбачені ст. 81 КК України, для такого звільнення та погоджується з висновками суду першої інстанції в частині того, що за період часу відбування покарання засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, оскільки він ще потребує виховного впливу протягом певного часу, а тому вважає, що підстав для скасування ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області від 21 квітня 2020 року, про що просить апелянт, не вбачається.

Викладені апелянтом в апеляційній скарзі обставини в повній мірі перевірені та враховані судом першої інстанції при прийнятті рішення про відмову у задоволенні клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, з такими висновками погоджується і апеляційний суд.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :

ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 21 квітня 2020 року про відмову в задоволенні спільного клопотання виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Арбузинська виправна колонія (№ 83)» Міністерства юстиції України та заступника голови спостережної комісії при Арбузинській районній державній адміністрації Миколаївської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 , без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3