Справа № 760/6353/20
Провадження № 1-кс/760/2560/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 (свідоцтво № 8092/10 від 18.07.2019р. про право на заняття адвокатською діяльністю та договір про надання правової допомоги), ОСОБА_5 (свідоцтво № 000328 від 02.11.2018р. про право на заняття адвокатською діяльністю та договір про надання правової допомоги), підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Тарасівка, Новгородківського району, Кіровоградської області, громадянки України, з вищою освітою, має науковий ступінь кандидата наук з державного управління, працює директором ТОВ «СТАБІЛІС», розлучена, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000970 від 31.10.2019р., у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваної, -

В С Т А Н О В И В:

Клопотання про продовження строку дії обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України та покладених на підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15.11.2019р., в рамках кримінального провадження № 0000970 від 31.10.2019р., відповідає вимогам ст.ст. 194, 199 КПК України.

Документом, який підтверджує надання підозрюваній копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є розписка.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст.27, ч. 3 ст. 369 КК України, а саме у вчиненні закінченого замаху на шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману за попередньою змовою групою осіб в особливо великому розмірі та вчиненні підбурювання до закінченого замаху на надання неправомірної вигоди службовій особі, за вчинення нею в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданої влади та службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

В ході досудового розслідування встановлено, що приблизно 18.10.2019 року, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , яка є службовою особою - керівником департаменту Офісу Президента України, вступили в попередню змову з метою заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах шляхом обману (шахрайства) та підбурювання до надання неправомірної вигоди службовим особам за вчинення ними в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданої влади та службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до досягнутої домовленості на вчинення злочинів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з метою заволодіння за попередньою змовою групою осіб чужим майном в особливо великих розмірах шляхом обману (шахрайства) та шляхом підбурювання до надання неправомірної вигоди службовим особам за вчинення ними в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданої влади та службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, мали підшуковувати осіб, які бажають працювати в органах державної влади та на державних підприємствах, проводити попередні співбесіди із кандидатами на посади, водити їх в оману, щодо можливості призначення їх на посади в державні підприємства чи органи влади за умови дачі неправомірної вигоди службовим особам, повідомляти їм суму неправомірної вигоди, яку необхідно надати за призначення на посади та одержувати від них грошові кошти.

У свою чергу ОСОБА_8 мала створювати умови, що підтверджують дійсність намірів про призначення осіб на посаду, проводити чергові співбесіди із кандидатами та переконувати в можливості призначення на посади в державні підприємства за умови дачі неправомірної вигоди.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що 12.11.2019р. ОСОБА_6 виконала усі дії, які вважала необхідними для заволодіння шляхом обману (шахрайства) за попередньою змовою групою осіб чужим майном (грошовими коштами) у особливо великих розмірах, а саме грошовими коштами в розмірі 300 000 (триста тисяч) доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на (згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 30.10.2019 складає 7 534 141 грн. 50 коп.) та відповідно ч. 4 примітки до ст. 185 КК України є особливо великим розміром, однак злочин не був доведений нею до кінця, з причин, які не залежали від її волі, оскільки її було затримано уповноваженими службовими особами Національного антикорупційного бюро України.

В поданому клопотанні прокурор зазначає, що встановлені ризики, під час застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу, на думку прокурора, не зменшилися та продовжують існувати на даний час, а саме: переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу підозрюваної ОСОБА_6 на інших підозрюваних та свідків, в тому числі експерта, в даному кримінальному провадженні.

Крім того, прокурор зазначив, що завершити досудове розслідування в даному провадженні, до закінчення строку дії попередньої ухвали, неможливо, у зв`язку із необхідністю проведення в рамках вказаного кримінального провадження ряду слідчих дій, зокрема, завершити проведення судових криміналістичних експертиз, відео-, звукозапису та отримати висновки за результатами їх проведення; допитати свідків, резюме яких та відомості щодо яких віднайдені під час проведення слідчих дій; у разі необхідності, провести одночасні допити свідків та підозрюваних між собою; завершити розсекречення документів і матеріалів, на підставі яких проведенні негласні слідчі (розшукові) дії; додатково допитати свідків, а також встановити та допитати нових свідків, яким можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, а у разі виявлення розбіжностей у їхніх показаннях, провести одночасні допити двох чи більше вже допитаних осіб; з урахуванням зібраних доказів визначитись з остаточною правовою кваліфікацією дій ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , та у випадку наявності законних підстав, вирішити питання щодо повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та/або нової підозри; вчинити процесуальні дії, пов`язані із закінченням досудового розслідування; здійснити інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, спрямовані на встановлення істини.

Тому, ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 09.01.2020р. строк досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000970 від 31.10.2019р. був продовжений до п`яти місяців, тобто до 13.04.2020р.

Під час судового розгляду прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та підозрювана ОСОБА_6 просили відмовити у задоволенні поданого прокурором клопотання, та просили скасувати всі обов`язки, покладені на підозрювану ОСОБА_6 , залишивши запобіжний захід у вигляді застави або застосувати менш суворий запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки пред`явлена органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозра є необґрунтованою, та додані до клопотання докази, не підтверджують наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні закінченого замаху на шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману за попередньою змовою групою осіб в особливо великому розмірі та вчиненні підбурювання до закінченого замаху на надання неправомірної вигоди службовій особі, за вчинення нею в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданої влади та службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої їй підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_6 підозри, до клопотання додані зібрані під час досудового розслідування докази та інші матеріалами кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15.11.2019р. відносно ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, та 18.11.2019р. до підозрюваної ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 576 300грн., із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

09.01.2020р. ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду строк досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000970 від 31.10.2019р. був продовжений до п`яти місяців, тобто до 13.04.2020р.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.01.2020р. відносно ОСОБА_6 продовжено строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України до 13.03.2020р., включно.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчиненню іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду та враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Крім того, як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, у випадках коли констатував порушення статті 5 Конвенції щодо розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою, протягом як досудового розслідування, так і судового розгляду, продовження строків тримання під вартою повинно ґрунтуватися на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під вартою на початковій стадії розслідування.

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що встановлені раніше ризики, передбачені ст. 177 КПК України, у зв`язку із перебігом ефективного розслідування справи суттєво зменшилися, проте продовжують існувати, тому, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_6 , слідчий суддя вважає необхідним продовжити строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та покладених на підозрювану ОСОБА_6 , ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15.11.2019р., в межах строку досудового розслідування, тобто до 13.04.2020р., включно, а саме: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ; не відвідувати приміщення Офісу Президента України та Верховної Ради України; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Крім того, слідчий суддя вважає необхідним продовжити строк дії обов`язку не відлучатися з населеного пункту в якому проживає підозрювана ОСОБА_6 , проте розширити його межі, надавши їй можливість виїздити з м. Києва та Київської області.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 через стан здоров`я, тривалий час перебуває під наглядом лікарів та 26.02.2020р. у ОСОБА_6 виявлено радикулопатію, загострення хронічного вертеброгенного попереко-крижового радикуліту з переважним враженням справа, у зв`язку з чим потребує госпіталізації та їй було видане направлення з цією метою до військово-медичного лікувально-реабілітаційного центру м. Ірпінь Київської області, який спеціалізується на лікуванні таких видів захворювання. Крім того, підозрювана ОСОБА_6 має на утриманні матір похилого вік, яка є інвалідом 2-ої групи по життєво, у зв`язку з чим потребує постійного догляду.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях зазначив, що питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання під вартою, не може вирішуватися абстрактно. Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. (Рішення у справі «W. проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року, серія А, №254-А, п. 30).

Обов`язок забезпечити розумній строк досудового тримання під вартою покладається на судові органи, які повинні розглянути всі факти на користь і проти існування справжньої потреби суспільного інтересу, який, при належному врахуванні принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід від норми про повагу до особистої свободи (Рішення у справі «Летельєр проти Франції» (Letellier v. France) від 26 червня 1991 р., серія А, № 207, п. 35).

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що застосований до підозрюваної ОСОБА_6 обов`язок не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, на даній стадії кримінального провадження, не є співрозмірним та не відповідає завданням і меті кримінального провадження, та невиправдано обмежує права та свободи підозрюваної ОСОБА_6 на медичну допомогу та вільний вибір медичних закладів, оскільки на даний час, підозрювана ОСОБА_6 , у зв`язку із застосування до неї такого обов`язку, позбавлена можливості проходити лікування в військово-медичному лікувально-реабілітаційному центрі м. Ірпінь Київської області, який є одним із медичних закладів, який спеціалізується на лікуванні таких видів захворювання.

За таких обставин, слідчий суддя вважає доцільним продовжити підозрюваній ОСОБА_6 строк дії обов`язку не відлучатися з м. Києва та Київської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Керуючись ст.ст. 2, 177, 178, 179, 193, 194, 195, 196, 199, 309, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 задовольнити частково.

Продовжити строк дії обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України та покладених на підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15.11.2019р., в межах строку досудового розслідування, тобто до 13.04.2020р., включно, а саме:

- не відлучатися з м. Києва та Київської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду,

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи,

- утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,

- не відвідувати приміщення Офісу Президента України та Верховної Ради України,

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Спеціалізовану антикорупційну прокуратуру Офісу Генерального прокурора.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1