22.05.2020 Єдиний унікальний номер 205/9821/19
Провадження №1-кп/205/132/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2020 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

по кримінальному провадженню, внесеному 25.09.2019 року у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003081

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі вказане кримінальне провадження, -

В С Т А Н О В И В:

24 вересня 2019 року приблизно о 15 годин 50 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_2 , де, побачивши раніше незнайомого малолітнього ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 який мав при собі мобільний телефон марки «MEIZU», модель М6, чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , реалізовуючи раптово виниклий злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, підійшов ззаду до малолітнього потерпілого та вихопив у нього з рук вказаний мобільний телефон, чим відкрито викрав чуже майно.

Після чого, ОСОБА_3 утримуючи відкрито викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальний збиток представнику потерпілого

ОСОБА_7 у розмірі 1 829 гривень.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся за вчинене і суду пояснив, що дійсно він, при вказаних у цьому вироку обставинах, у вказаному місці та у вказаний час викрав у малолітнього потерпілого телефон, яким розпорядився на власний розсуд.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 до зали суду не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при цьому зазначив, що будь-яких претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого не має, прохав призначити покарання на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого.

Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочині доведена повністю та його умисні дії, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), правильно кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості скоєного ним діяння, яке, відповідно до ст.12 КК України, належать до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо малолітньої дитини.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до обґрунтованого висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, проте із здійсненням контролю за поведінкою обвинуваченого з боку органів з питань пробації, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе призначити покарання у вигляді позбавлення волі, з застосуванням положень ст.75 КК України, тобто без реального відбування покарання та покладення обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки саме таке покарання виконає мету призначеного покарання та буде найбільш сприятливим для перевиховання ОСОБА_3 та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

По справі є процесуальні витрати, а саме кошти витрачені на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи за №5153-19 від 07.11.2019 року вартістю 314 (триста чотирнадцять) гривень.

Суд вважає, зазначена сума процесуальних витрат підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 у дохід держави, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.

Питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні, вирішено судом у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши засудженому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти його про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані з залученням експерта для проведення судової товарознавчої експертизи за №5153-19 від 07.11.2019 року вартістю 314 (триста чотирнадцять) гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази:
? мобільний телефон марки «MEIZU», модель М6, чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання законному представнику неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 вважати повернутим за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя -

Секретар -