г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2240/20
Номер провадження 1-кс/213/579/20
У Х В А Л А

23 червня 2020 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000440 від 22 травня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, погодженим з прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , посилаючись на те, що

в період часу з 21.05.2020 до 22.05.2020 жінка, анкетні дані якої встановлюються, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу таємно викрала мобільний телефон «Microsoft Mobile RM-1099» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в якому знаходилась сім карта мобільного оператору «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , який належав ОСОБА_5 , чим заподіяла останньому матеріальний збиток.

25.05.2020 дану інформацію зареєстровано в ЖЄО Інгулецького ВП КВП за №5567 та внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000440 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що викрадений мобільний телефон знаходився у ОСОБА_6 , у якого він 18.06.2020 на підставі ухвали слідчого судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу про тимчасовий доступ до речей і документів, вилучений, визнаний в якості речового доказу та зданий на тимчасове зберігання до камери зберігання речових доказів Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Зазначений телефон, відповідно до п.3 ч. 2 ст. 167 КПК України, є предметом кримінального правопорушення, а також визнаний речовим доказом і його зникнення, знищення чи псування може призвести до неможливості прийняття об`єктивного та законного рішення по кримінальному провадженню.

Таким чином, є підстави для накладення арешту на вищезазначене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити.

Вислухавши слідчого, дослідивши матеріали поданого клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Виявлений та вилучений мобільний телефон був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що слідчим наведено достатньо підстав вважати, що вилучене майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 170-173, 175 КПК України,

П О С Т АН О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Інгулецького ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000440 від 22 травня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Microsoft Mobile

RM-1099» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який 18 червня 2020 року вилучено у ОСОБА_6 і який є предметом злочину

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1