Справа № 441/2303/19 1-кп/441/78/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.01.2020 р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області кримінальне провадження № 0000701 від 27.11.2019 р. відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новий Розділ, Миколаївського району, Львівської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше не судимої, -

за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , 16 листопада 2019 року приблизно о 12 годині 47 хвилин, знаходячись на території автостанції м. Городок, що за адресою: вул. Стуса, 7, м. Городок, Львівської області, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне заволодіння особистими документами, а саме банківських карток, з метою подальшого зняття із них грошових коштів, із відчиненої жіночої сумки потерпілої ОСОБА_4 , таємно викрала її гаманець, який для ОСОБА_4 матеріальної цінності не становить, в якому знаходились дві банківські картки «ПриватБанк» із № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , а також одна банкнота номіналом 200 гривень.

Крім цього, 16 листопада 2019 року приблизно о 12 годині 51 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись поблизу будинку №16 за адресою: вул. Перемишльська, 16, м. Городок, Львівської області, побачивши у викраденому гаманці банкноту, номіналом 200 гривень, вирішила її забрати собі та обернути на власну користь. Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна шляхом зняття грошових коштів із викрадених у ОСОБА_4 банківських карток, з метою особистого збагачення, підійшла до невстановленого слідством чоловіка та передала йому дві банківські картки «ПриватБанк» із № НОМЕР_1 і № НОМЕР_2 та листок паперу із пін-кодами до вищевказаних карток. Після цього, із банківської картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 було знято грошові кошти в загальній сумі 2500 гривень, якими ОСОБА_5 розпорядилась на власний розсуд.

Всього внаслідок вказаних злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 спричинено матеріальних збитків на загальну суму 2700 гривень 00 копійок.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками ч. 1 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а також за ч. 3 ст. 357 КК України, а саме, незаконне заволодіння будь-яким способом іншим важливим документом.

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_6 , досягнуто та підписано угоду від 21.12.2019 р. про примирення між потерпілою та обвинуваченою, за змістом якої обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень визнала повністю та попросила пробачення у потерпілої ОСОБА_4 .

Потерпіла ОСОБА_4 прийняла вибачення від обвинуваченої ОСОБА_5 , матеріальних та моральних претензій не має, примирилась з обвинуваченою ОСОБА_5 .

Сторони погодились на призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 грн.); за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1190 грн.).

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1190 грн.).

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.

Розглядаючи в порядку ст.474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України угода про примирення у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного звинувачення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією статей у виді штрафу.

Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для примирення між обвинуваченою та потерпілою.

Крім цього, обвинуваченій роз`яснено ч.5,6,7 ст. 474 КПК України, положення яких їй зрозумілі, нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених ч.5 ст. 474 КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу.

Обвинувачена ОСОБА_5 в суді, покликаючись на розуміння наслідків укладення угоди про примирення, просить угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч. 3 ст. 357 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

На затвердження угоди, призначення узгодженого сторонами покарання, висловилась також захисник обвинуваченої ОСОБА_6 .

Потерпіла ОСОБА_4 в суді заявила, що примирилась з обвинуваченою ОСОБА_5 , просить затвердити угоду про примирення, призначити обвинуваченій покарання, визначене в Угоді.

Прокурор в суді, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, не заперечує затвердженню угоди і призначенню обвинуваченій узгодженої в угоді міри покарання.

Таким чином, за наслідками розгляду в підготовчому судовому засіданні угоди про примирення, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, тяжкість злочинів, особу винної, яка офіційно не працевлаштована, проте, підробляє, має можливість сплатити штраф, визначений Угодою, обставини, згідно ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність, згідно ст. 67 КК України, обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди, укладеної 21.12.2019 р. про примирення між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України та призначення, узгодженої сторонами, міри покарання.

Цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати відсутні, запобіжний захід не обирався, речові докази слід повернути їх законному володільцю, інші залишити при матеріалах провадження.

Керуючись ст. ст. 100, 314, 373, 374, 394 та 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 21.12.2019 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 про примирення у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України та призначити узгоджену міру покарання:

за ознаками ч. 3 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 грн.);

за ознаками ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1190 грн.).

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1190 грн.).

Речові докази CD-R диск «Verbatim» залишити при матеріалах кримінального провадження, сумку синього кольору із маркування «Oriflame» повернути ОСОБА_5 .

На вирок протягом 30-ти діб з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Городоцький районний суд Львівської області, з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1