Справа № 404/3945/19
Номер провадження 1-кс/404/5127/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , розглянувши в залі судового засідання Кіровського районного суду міста Кіровограда клопотання прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно по матеріалам кримінального провадження 0004191, за ч. 3 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Кіровоградської місцевої прокуратури звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням про поновлення процесуальних строків та накладення арешту на автомобіль INFINITI QX56, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 ; а також свідоцтва про реєстрацію цього транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключів від нього, із забороною володіння, відчуження та розпорядження вказаним майном, власником якого зареєстрований ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що існує потреба у накладенні арешту на авто, ключі та документи, з метою збереження речових доказів та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у даному кримінальному провадженні.

Представник власника, - адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , заперечив можливість накладення арешту, оскільки після події тимчасово вилучення майна минуло шість місяців. Прокурори і слідчі зволікали з накладенням арешту, тому майно повернули ОСОБА_4 , який є володільцем і титульним власником. Представники сторони обвинувачення протягом 48 годин після вилучення майна не звернулись з арештом, - пропустили строк звернення до суду, з цих підстав відсутні законні підстави для задоволення клопотання про накладення арешту на майно.

Слідчий з прокурором викликались, не з`явились. Неявка представників сторони обвинувачення не перешкоджає у вирішенні заявлених ними вимог.

СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області проводить досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження 0004191 за ч. 3 ст. 289 КК України.

10.06.2019 року, на підставі ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.06.2019 року був проведений обшук під час якого вилучили: автомобіль INFINITI QX56, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , зареєстрований на праві власності ОСОБА_4 , а також ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

19.11.2019 року, ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру за ч. 3 ст. 289 КК України, про незаконне заволодіння транспортним засобом INFINITI QX56, з державним номерним знаком НОМЕР_1 .

На підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.11.2019 року, ОСОБА_4 повернули вилучений під час обшуку 10.06.2019 року автомобіль марки INFINITI QX56, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключі від автомобіля. Підставою повернення майна стало несвоєчасне звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Постановою слідчого СВ Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_7 тимчасово вилучені під час обшуку речі визнані речовими доказами по кримінальному провадженню №0004191.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що заявлене до арешту майно є предметом можливого злочинного посягання та ймовірно набуто протиправним шляхом, слідчий у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, правильно звернувся з клопотанням про накладення арешту у даному кримінальному провадженні. Майно, яке є речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного відчуження, тобто перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Дослідити кваліфікуючі ознаки в цьому кримінальному проваджені та провести експертизи можливо за умов збереження речей заявлених до арешту. Арешт майна ОСОБА_4 з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна. Завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи». На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власника майна, шляхом накладення арешту.

При вирішенні вимог поданого клопотання, прокурор довів існування виправданої потреби в тимчасовому втручанні в права та інтереси власника майна, шляхом накладення арешту із забороною відчуження. Негативних наслідків від вжиття такого виду заходу забезпечення не встановлено.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Під час розгляду питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються. (ч. 5 ст. 132 КПК України).

В тексті поданого прокурором клопотання нема посилань на існування потреб для заборони або обмеження користування майном. Прокурор не подав доказів на підтвердження заборони або обмеження користування, арештованим майном. Не дотримався прокурор і вимог передбачених ст. ст. 22, 26 КПК України, коли останній не з`явився для участі в судовому засіданні для відстоювання заявлених ним вимог.

Додержуючись засади диспозитивності, клопотання вирішено на підставі поданих доказів, так: стосовно ОСОБА_8 триває чинна державна реєстрація на авто. Він відкрито придбав і продовжує правомірно використовувати автомобіль. Не вчиняє спроб для приховування, знищення, спотворення зазначених речей. За таких умов достатньо застосувати спів мірний вид арешту, з забороною розпорядження майном.

Після вилучення майна слідчий має не пізніше наступного робочого дня звернутись до слідчого судді в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Після тимчасового вилучення у ОСОБА_8 автомобіля, ключів і техпаспорта, слідчий з прокурором звернулись з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно тільки через шість місяців.

Прокурор не навів доводів і не подав достатніх, належних, допустимих доказів поважності пропуску ним строку звернення з клопотанням про арешт майна. Внаслідок цього настали наслідки передбачені ч. 5 ст. 171 КПК України, - тимчасово вилучене майно повернули його володільцю, яким є ОСОБА_8 .

При цьому окремо наголошую, що пропуск строку звернення з клопотанням про арешт майна містить лише один негативний наслідок повернення тимчасово вилученого майна.

Чинна редакція КПК України, зокрема ч. 5 ст. 171 КПК України не позбавляє права прокурора звернутись з клопотанням про накладення арешту на речовий доказ.

Продовжує існувати нагальна потреба у збереженні речових доказів. Крім того, на прокурора і слідчий покладається обов`язок (ст. 36,40 КПК України) ефективно організувати проведення досудового розслідування. Для виконання завдань цього кримінального провадження (ст. 2 КПК України) прокурор обґрунтовано звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно.

Керуючись ст. 170, 171, КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно по матеріалам кримінального провадження 0004191, за ч. 3 ст. 289 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт та заборонити розпоряджатись і відчужувати: транспортний засіб INFINITI QX56, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ; ключами від зазначеного транспортного засобу зареєстрованого за ОСОБА_4 .

Відмовити у задоволенні клопотання в частині заявленої вимоги про заборону володіти і користуватись арештованим майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_5 з вчиненням ним дій по реєстрації арештованого майна.(ст. 175 КПК України)

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1