Провадження № 1-кп/127/834/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2020 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали об`єднаного кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєс тру досудових розслідувань за № 0001114 від 31.08.2019 за № 0000032 від 07.12.2018 та за № 0002280 від 19.10.2019 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 313, ч. 2 ст. 313, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області на розгляді перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 313, ч. 2 ст. 313, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України.

У ході судового провадження на виконання вимог ч. 3 ст. 331 КПК України судом поставлено на розгляд учасників судового провадження питання доцільності тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, оскільки незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу, так як саме на суд покладається обов`язок незалежно від наявності клопотань сторони обвинувачення або захисту розглянути питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Вказане означає, що саме на суд, який здійснює судове провадження, покладаються функції контролю за обґрунтованістю обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та доцільністю його збереження.

У ході судового провадження прокурор ОСОБА_4 просив суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України не перестали існувати та не зменшились.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала, щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , зазначила, що під час досудового слідства та під час розгляду провадження судом ОСОБА_3 співпрацював зі слідством, свою вину визнає частково, зробив для себе належні висновки, а тому захисник просила суд змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисника.

Суд вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження приходить до наступного висновку.

Так, глава 18 КПК України визначає мету та підстави застосування запобіжних заходів, роз`яснює загальні положення, визначає обставини, що враховуються при обранні, продовженні запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найбільш суворішим запобіжним заходом.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.10.2019 відносно обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, в подальшому ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 20.12.2019, від 11.02.2020 та від 09.04.2020 продовжено обвинуваченому ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

При вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує вимоги ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, при вирішенні питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, суд крім наявності ризиків зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини у тому числі зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

З урахуванням вказаного оцінюючи всі обставини справи у сукупності, а саме наявність у обвинуваченого ОСОБА_3 двох дітей та хворих батьків, те що обвинувачений ОСОБА_3 , відповідно до обвинувального акту обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, три із яких відносяться до категорії тяжких злочинів, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, непрацюючий, не має постійного джерела доходу, крім того судом враховано те, що ухвалою суду від 10.10.2019 скасовано звільнення ОСОБА_3 з випробування за вироком суду від 26.06.2018 та останнього направлено для відбуття покарання у виді 2 років позбавлення волі, що свідчить про те, що дійсно ОСОБА_3 може переховуватись від суду та вчинювати інші злочини.

Суд вважає, що прокурором доведені ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а тому може переховуватись від суду, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 до затримання не працював та мав постійного джерела доходу, а тому він може продовжувати вчинювати злочини та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували на момент застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідно до ухвали суду від 31.10.2019 не перестали існувати та не зменшились на даний час, а тому підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні встановлено не було.

При цьому судом, враховано вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_3 та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобіганню ризиків та забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене суд вважає, за доцільне продовжити строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а у клопотанні захисника ОСОБА_5 щодо зміни запобіжного заходу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 331, 370, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні захисника ОСОБА_5 , щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.
Продовжити строк дії обраного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 03.08.2020 включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути о скаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання.

Суддя: