Справа № 740/5478/19
Провадження № 1-кс/740/2221/19
УХВАЛА

26 грудня 2019 року м.Ніжин
Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду

Чернігівської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши клопотання прокурора Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001365 від 31.10.2019про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ніжина Чернігівської області, громадянина України, не судимого в порядку ст.89 КПК України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного за ч. 4 ст. 296 КК України ОСОБА_4 без визначення застави.
В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 підозрюється у тому, що перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, близько 19 год 50 хв 31.10.2019 поблизу закладу торгівлі «Мінімаркет» повул.Покровська, буд.№13 в м.Ніжині Чернігівської області, де в той час у припаркованому напроти входу до вказаного закладу торгівлі автомобілі марки «Deawoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,на місці водія автомобіля знаходився ОСОБА_8 , ОСОБА_4 на ґрунті спровокованого дріб`язкового приводу вступив у словесний конфлікт з останнім, дістав з кишені власної куртки невстановлений досудовим слідством предмет, що має ознаки вогнепальної зброї, і просунувши вказаний предмет через вікно в салон автомобіля у безпосередній близькості до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які перебували, відповідно, га водійському і передньому пасажирському місцях автомобіля, здійснив один постріл з вказаного предмету в бік протилежних дверей, яким пошкодив лобове скло та передню панель вищевказаного автомобіля, чим завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_8 , а також заподіяв пасажиру цього автомобіля потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді садна лівої щоки, чим грубо порушив громадський порядок, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю.
В порядку ст.208 КПК України ОСОБА_4 затримано о 20 годині 50 хвилин 31 жовтня 2019 року, про що складено відповідний протокол о 21 годині 30 хвилин.

Про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, ОСОБА_4 повідомлено 01.11.2019.

Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 01 листопада 2019 року підозрюваному ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28 грудня 2019 року.

Підставою застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу стала необхідність запобігання ризикам, визначеним п.1, 3 та 5 ст.177 КПК України, а саме запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового слідства та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показань; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, предмет, що має ознаки вогнепальної зброї, та використовувався ОСОБА_4 при вчиненні протиправних дій, у ході досудового слідства не встановлено.

У клопотанні прокурор посилається на те, що ризики, покладені в основу рішення про обрання підозрюваному виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою жодним чином не зменшилися.

Також, прокурор обґрунтовує клопотання про продовження строку тримання під вартою необхідністю виконання вимог ст.278, 279 КПК України щодо зміни раніше повідомленої підозри, так як відповідні висновки експертів, на основі яких встановлено фактичні дані, що обумовлюють необхідність зміни підозри, органом досудового розслідування отримано тільки 20.12.2019, а також тим, що виконання вимог ст.290, 293 КПК України при закінченні досудового слідства про відкриття матеріалів справи ускладнюється кількістю учасників відповідних процесуальних дій, так як захист підозрюваного здійснюють одночасно три захисника.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання за вказаних в ньому підстав, надавши копію повідомлення від 24.12.2019 про зміну раніше повідомленої підозри від 01.11.2019, на яку мається посилання у клопотанні прокурора про продовження строку запобіжного заходу.

Захисник підозрюваного -адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора і надав письмове клопотання про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з покладенням на нього відповідних обов`язків, посилаючись на те, що останній має постійне зареєстроване місце проживання, де мешкає з дружиною, двома неповнолітніми дітьми та непрацездатною за віком матір*ю, має незадовільний стан здоров`я, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, є членом громадської організації м.Ніжина «Зодіак», частково відшкодував шкоду потерпілому ОСОБА_8 , а також має намір відшкодувати шкоду потерпілий ОСОБА_9 , раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності він не притягувався, є повноцінним членом суспільства і користується повагою громадськості.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки він не має наміру переховуватися від суду, впливати на потерпілих або вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Захисники підозрюваного- адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, посилаючись на те, що прокурором не надано доказів недостатності застосування більш м*яких запобіжних заходів та реальної наявності передбачених ст.177 КПК України ризиків. При цьому, адвокат ОСОБА_6 надала письмове заперечення на клопотання прокурора.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані сторонами кримінального провадження матеріали, слідчий суддя дійшла наступного висновку.

Встановлено, що 01.11.2019 слідчим суддею Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28.12.2019.

У відповідності до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з практикою застосування Європейським судом з прав людини пункту 3 статті 5 Конвенції після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (пункт 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України").
Статтею 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких віднесено і запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного може бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, при цьому суд враховує пп. «а» п.1ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини.
У справі «Баришевський проти України» у п.68 рішення ЄСПЛ постановив, що коли національні суди продовжують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щоразу використовуючи схожі, якщо не сказати шаблонні, формулювання, не продемонструвавши, що вони насправді зважають на плин часу, тоді порушуються вимоги пункту 3 статті 5 Конвенції.
В п.60 рішення Європейського Суду з прав людини «Єлоєв проти України» та п.80 рішення «Фельдман проти України» зазначено, що згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції (995004) зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи.
Суд враховує, що тримання під вартою в розумінні ст. 183 КПК України є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п*ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч.5 ст.176 КПК України більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, застава не можуть бути застосовані лише до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.
Заборона застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді більш м`якого запобіжного заходу в даному випадку відсутня.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставин, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.
В судовому засіданні прокурор не надав доказів щодо наявності передбачених ч.1 ст.177 КПК України ризиків з урахуванням того, що небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин, а ризик того, що обвинувачений може перешкодити належному проведенню судового розгляду, не повинен прийматися абстрактно, а повинен бути підтверджений фактичними доказами.
Крім того, прокурор не довів недостатність застосування більш м*яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, що є підставою відповідно до ч.4 ст.194 КПК для зміни запобіжного заходу на більш м*який.
15.12.2016 Європейським судом прийнято рішення "Ігнатов проти України" (заява N 40583/15), де констатував порушення ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (право на свободу та особисту недоторканість). Зокрема, Європейський суд зазначив про те, що під час процедури розгляду питання про продовження запобіжного заходу "суддя не вказав у чому полягають конкретні ризики щодо кожного обвинуваченого, а отже рішення було свавільним та не відповідає вимозі "законності"; впродовж всього періоду заявник тримався під вартою на підставі припущень щодо можливого тиску на свідків та перешкоджання слідству та суду. В той час як згідно ст. 5 Конвенції органи державної влади повинні надати реальні докази існування таких ризиків".
Отже, визнаючи порушення п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод під час розгляду зазначеної справи Європейський суд вкотре повторив позицію щодо того, що відсутність мотивації в судовому рішенні щодо продовження тримання під вартою несумісне з принципом захисту від свавілля, що передбачається п. 1 ст. 5 Конвенції.
Звертаючись до суду з клопотанням про продовження або обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий, прокурор мають викласти обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.
Обгрунтування прокурором клопотання про продовження строку тримання під вартою необхідністю виконання вимог ст.278, 279 КПК України щодо зміни раніше повідомленої підозри від 01.11.2019 у зв*язку з отриманням висновків експерта тільки 20.12.2019 спростовується наданою ним копію повідомлення від 24.12.2019 про зміну раніше повідомленої підозри.

Посилання прокурора на факт здійснення захисту підозрюваного одночасно трьома захисниками як на обставину, яка буде в подальшому ускладнювати виконання вимог ст.290, 293 КПК України при закінченні досудового слідства про відкриття матеріалів справи, є невмотивованим і не є згідно вимог кримінально-процесуального законодавства обставиною, яка свідчить про недостатність застосування до підозрюваного більш м*якого запобіжного заходу.

Стаття 178 КПК України зобов*язує суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров*я обвинуваченого, міцність його соціальних зв*язків, у тому числі наявність у нього родини, наявність постійного місця роботи або навчання.
Суд враховує надані стороною захисту документи, які підтверджують, що з 2006 року ОСОБА_4 перебуває у шлюбі, має двох малолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ІНФОРМАЦІЯ_3 , непрацездатну за віком матір, 1957 року народження, з якими він проживає і які потребують його опіки, позитивні характеристики ОСОБА_4 , довідки про незадовільний стан його здоров*я.
З урахуванням даних про особу обвинуваченого, а саме його вік, сімейний стан, наявність постійного місця проживання, відсутність даних про можливість прояву негативної процесуальної поведінки щодо переховування від суду в майбутньому, та недоведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам, суд вважає, що необхідно відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та задовольнити клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на менш суворий у вигляді домашнього арешту з покладенням обов*язків відповідно до ст.194 КПК України.
Відповідно до статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Враховуючи зазначене, слідчий суддя дійшла висновку, що належну поведінку ОСОБА_4 можливо забезпечити шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що відповідатиме меті досягнення дієвості цього провадження і буде адекватним превентивним заходом.
Згідно п.1 ч.3 ст.202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, який був затриманий, негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.
Керуючись ст.176-179, 183, 194, 199, 202, 205, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження підозрюваному за 4 ст.296 КК України ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Змінити обраний відносно підозрюваного за ч.4 ст.296 КК України ОСОБА_4 під час досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 на строк до 21 лютого 2020 року.
Покласти на ОСОБА_4 такі обов*язки:
не залишати житло за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово;
з`являтися на виклики слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час;
утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у цьому кримінальному провадженні;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Направити копію ухвали про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання та контролю Ніжинському відділу поліції ГУ Національної поліції в Чернігівській області.
Ухвала негайно набирає законної сили і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1