Постанова
іменем України
12 березня 2020 року
м. Київ
справа № 757/10815/19-к
провадження № 51-4370 км 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «БК Будівельна столиця» на ухвалу судді Київського апеляційного суду від 12 липня 2019 року, якою повернуто апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 6 червня 2019 року щодо ОСОБА_7 .
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Печерського районного суду м. Києва від 6 червня 2019 року затверджено угоду про визнання винуватості від 28 лютого 2019 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 , останнього засуджено з призначенням узгодженого сторонами покарання: за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.
Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 рік, із покладанням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Згідно з вироком суду, на початку грудня 2017 року ОСОБА_7 не маючи наміру здійснювати законну фінансово-господарську діяльність, а діючи з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб, домовився з невстановленою органом досудового розслідування особою про те, що він за грошову винагороду підпише документи по придбанню ТОВ «БК «БУДІВЕЛЬНА СТОЛИЦЯ» (), після чого відповідні зміни до установчих документів цієї юридичної особи будуть зареєстровані, а також про те, що до діяльності цього товариства ОСОБА_7 не буде мати будь-якого відношення, а лише буде рахуватися його засновником та директором, у той час як фінансово-господарською діяльністю з використанням цього товариства будуть займатись інші особи.
Усвідомлюючи противоправний характер своїх дій як майбутнього власника та директора товариства, а також те, що здійснює придбання товариства з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб, ОСОБА_7 надав невстановленій особі копії сторінок паспорту громадянина України та копію картки платника податків про присвоєння ідентифікаційного номеру.
Надалі ОСОБА_7 7 грудня 2017 року, перебуваючи в закладі громадського харчування, розташованому на бульварі Лесі України, 26 у м. Києві, достовірно знаючи, що здійснює перереєстрацію ТОВ «БК «БУДІВЕЛЬНА СТОЛИЦЯ» () та набуває право власності на товариство, при цьому не маючи наміру займатися підприємницькою діяльністю від імені товариства, а для прикриття незаконної діяльності інших осіб, реалізовуючи умисел, направлений на пособництво фіктивному підприємництву, за грошову винагороду підписав наданий невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_8 , Протокол № 3 Загальних зборів учасників ТОВ «БК «БУДІВЕЛЬНА СТОЛИЦЯ» () від 7 грудня 2017 року, до якого були внесені завідомо неправдиві відомості щодо зміни складу учасників цього товариства та призначення на посаду директора ОСОБА_7 , який фактично цю посаду не займав та будь-яких організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарський функцій не здійснював. Тим самим ОСОБА_7 , діючи умисно, підробив офіційний документ, який видається підприємством і надає права, з метою використання його іншими особами.
Після цього невстановлена органом досудового розслідування особа на ім`я ОСОБА_8 подала зазначений протокол загальних зборів учасників товариства разом з іншими необхідними для перереєстрації цієї юридичної особи документами до відділу державної реєстрації фізичних та юридичних осіб Печерської районної у місті Києві державної адміністрації, на підставі чого було проведено державну перереєстрацію ТОВ «БК «БУДІВЕЛЬНА СТОЛИЦЯ» () на ім`я ОСОБА_7 , який надалі як директор та засновник цього товариства самостійно будь-яку підприємницьку діяльність не здійснював.
Натомість надання ОСОБА_7 особистих даних та документів, а також підписання ним протоколу № 3 Загальних зборів учасників ТОВ «БК «БУДІВЕЛЬНА СТОЛИЦЯ» () від 7 грудня 2017 року дало змогу невстановленим органом досудового розслідування особам здійснювати незаконну діяльність, в тому числі: укладати правочини з суб`єктами господарювання резидентами України, які в свою чергу не мали на меті настання реальних наслідків, користуватися печатками підприємств, використовувати банківські рахунки підприємств, здійснювати перерахування безготівкових грошових коштів по рахункам підприємств, формувати податкові зобов`язання та податковий кредит, що в свою чергу є фіктивним підприємництвом.
На цей вирок адвокат ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «БК Будівельна столиця» подав апеляційну скаргу.
Суддя Київського апеляційного суду ухвалою від 12 липня 2019 року на підставі п. 2 ч. 3 ст. 393 КПК України повернув апеляційну скаргу особі, яка її подала.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу судді апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вважає, що хоча ТОВ «БК Будівельна столиця» і не є учасником кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , однак має право на оскарження вироку місцевого суду, оскільки затвердження угоди про визнання винуватості безпосередньо зачіпає права та інтереси цієї юридичної особи, оскільки у судовому рішенні зазначено про її незаконну діяльність. Тим самим, на думку адвоката ОСОБА_6 , у вироку всупереч засадам невинуватості фактично встановлено преюдиціальний факт щодо ТОВ «БК Будівельна столиця». З огляду на це адвокат ОСОБА_6 вважає помилковим висновок судді апеляційного суду про те, що ця юридична особа не має права на оскарження вироку суду.
У доповненні до касаційної скарги адвокат ОСОБА_9 зазначає про те, що викладені у вироку обставини справи не відповідають дійсності. Також наголошує на преюдиціальному значенні вироку щодо фіктивності ТОВ «БК Будівельна столиця», що порушує права, свободи та інтереси інших осіб, які є працівниками та посадовими особами цього підприємства, оскільки дають можливість ідентифікувати інших підозрюваних шляхом співставлення прізвищ свідків та назви підприємства, через яке нібито провадилась незаконна діяльність. З огляду на це зазначає, що суддя апеляційного суду, повертаючи апеляційну скаргу на вирок, порушив право на доступ до правосуддя, а також не врахував правові висновки суду касаційної інстанції щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.
Позиції інших учасників судового провадження
Адвокат ОСОБА_6 просив задовольнити касаційну скаргу на викладених у ній підставах.
Прокурор ОСОБА_10 просила залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу судді апеляційного суду без зміни, посилаючись на її законність і обґрунтованість.
Мотиви суду
Відповідно до ч. 4 ст. 475 КПК України вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим Кодексом, з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу.
Вичерпний перелік осіб, які можуть оскаржити в апеляційному порядку вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості встановлено ч. 4 ст. 394 КПК України.
Водночас ст. 394 КПК України не врегульовано питання оскарження вироку на підставі угоди, якщо ним порушуються права іншої особи, яка не є учасником даного кримінального провадження, а тому суд, вирішуючи питання захисту порушених прав такої особи, повинен звертатися до загальних норм кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
Статтею 7 КПК України передбачені загальні засади кримінального провадження, до яких відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Верховний Суд України у постанові від 3 березня 2016 року (№ 5-347кс15) зазначив, що Конституція України, яка має найвищу юридичну силу, гарантує реалізацію права на оскарження у більш широкому розумінні, ніж у главі 31 КПК України, кореспондується із положеннями статті 24 КПК України й розширює коло учасників судового процесу, яким забезпечується конституційне право на оскарження судових рішень.
Відсутність «інших осіб» у переліку суб`єктів оскарження, передбаченому статтею 394 КПК України, за умови, що судове рішення стосується їх прав, свобод та інтересів, не є перешкодою у доступі до правосуддя та звернення до суду вищої інстанції, що передбачено частиною другою статті 24 КПК України.
Відповідно до цієї норми закону кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим кодексом.
Також гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Відповідно до ч. 1 ст. 55, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України та офіційного тлумачення відповідних правових норм, наведеного в рішенні КС від 25.04.2012 №11-рп/2012, право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією основними засадами, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій. Однією з таких засад є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.
Перегляд судових рішень судом вищого рівня гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини та громадянина.
Такої ж практики дотримується і Верховний Суд, який виклав відповідні висновки з цього питання, зокрема, у постановах від 31 травня 2018 року (справа № 761/26927/17), від 4 грудня 2018 року (справа № 369/10007/16-к), від 20 грудня 2018 року (справа № 757/56085), від 21 лютого 2019 року (справа № 757/5236/18), від 19 листопада 2019 року (справа № 757/7488/17-к) та інших рішеннях.
Зі змісту вироку Печерського районного суду м. Києва від 6 червня 2019 року вбачається, що ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, з метою прикриття незаконної діяльності невстановлених осіб, підробив офіційні документи, на підставі яких було проведено придбання та державну реєстрацію ТОВ «БК Будівельна столиця». Підробка офіційних документів та перереєстрація товариства дали змогу невстановленим слідством особам здійснювати незаконну діяльність, а саме укладати правочини з суб`єктами господарювання резидентами України, які в свою чергу не мали на меті настання реальних наслідків, користуватися печатками підприємства, використовувати банківські рахунки, перераховувати безготівкові грошові кошти по рахункам підприємств, формувати податкові зобов`язання та податковий кредит, що в свою чергу є фіктивним підприємництвом.
Отже, констатація у вироку суду того, що ТОВ «БК Будівельна столиця» було зареєстровано з метою прикриття незаконної діяльності та, що невстановлені слідством особи здійснювали незаконну діяльність, прикриваючись фактом державної реєстрації вказаного товариства, безпосередньо стосується прав та інтересів цієї юридичної особи.
Між тим, обвинувачення ТОВ «БК Будівельна столиця» не було предметом судового розгляду в межах кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , і факти можливої злочинної діяльності цієї юридичної особи не встановлено обвинувальним вироком суду, який би набрав законної сили.
Пряма вказівка на незаконну діяльність ТОВ «БК Будівельна столиця» із зазначенням коду ЄДРПОУ, який дозволяє ідентифікувати юридичну особу, порушує принципи презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, передбачені статтею 7 КПК.
Таким чином ТОВ «БК Будівельна столиця», хоча і не було визнано учасником кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , вправі захищати свої права та інтереси шляхом апеляційного оскарження вироку на підставі ч. 2 ст. 24 КПК України.
Отже, в цьому випадку суддя апеляційного суду, повернувши скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «БК Будівельна столиця» істотно обмежив право юридичної особи, якої стосується вирок Печерського районного суду м. Києва від 6 червня 2019 року щодо ОСОБА_7 , на його апеляційне оскарження.
За таких обставин ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого слід зважити на зазначене вище та ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення.
Керуючись статтями 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд
у х в а л и в:
Касаційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «БК Будівельна столиця» задовольнити.
Ухвалу судді Київського апеляційного суду від 12 липня 2019 року, якою повернуто апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 6 червня 2019 року щодо ОСОБА_7 скасувати й призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_11 ОСОБА_2 ОСОБА_3