Справа №127/1376/20
Провадження №1-кс/127/716/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2020 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Вінницького районного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гуменне, Вінницького району, Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Вінницького районного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_6 , 21.01.2020 року звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 19.01.2020, близько 16 год. 30 хв., ОСОБА_4 прийшов до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_7 . В цей час за вказаною адресою також знаходився колишній чоловік ОСОБА_7 . ОСОБА_8

В подальшому дані особи розпочали спільно розпивати спиртні напої в одній із кімнат вищевказаного будинку, та у невстановлений проміжок часу, між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт та побітовому ґрунті.

В ході даного конфлікту ОСОБА_4 умисно, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, маючи прямий умисел на спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_8 , наніс йому предметом, ззовні схожим на ніж - два тичкових удари в область спини, внаслідок чого ОСОБА_8 було госпіталізовано до ВОКЛ ім. М.І. Пирогова.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_4 , згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого КУТХ ВОКЛ ім. М.І. Пирогова, ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді «Множинних колото-різаних поранень грудної клітки: зліва проникаюче поранення грудної клітки з пошкодженням міжреберної артерії, пошкодження нижньої частки легені, лівобічний пневмогемоторакс; зправа проникаюче поранення грудної клітки з пошкодженням міжреберної артерії, пошкодження 6 ребра, пошкодження легені, правобічний пневмогемоторакс (наявність крові та повітря в плевральній порожнині), Геморагічний шок ІІ ступеню, Алкогольне сп`яніння», які відповідно до п. 2.1.3 «й» «Правил Судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» являлись такими, що в клінічному перебігу без надання медичної допомоги зазвичай закінчується чи може закінчуватися смертю, через розвиток загрозливих для життя явищ гострої дихальної недостатності, тому належить до тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
За даним фактом розпочато кримінальне провадження №0000054від 20.01.2020, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

20.01.2020 о 00 год. 20 хв. в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 було затримано, та 20.01.2020 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 19.01.2020 під час проведення якого із будинку за адресою АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено предмет ззовні схожий на ніж із руків`ям білого кольору із кольоровими вставками, клинок якого забруднений речовиною бурого кольору; спортивну кофту червоного кольору із вставками на рукавах синього кольору із 2-ма прорізами та плямами зі слідами речовини бурого кольору; вирізку із простирадла(ковдри), зі слідами речовини бурого кольору; запаховий слід із руків`я предмету схожого на ніж; протоколом затримання ОСОБА_4 , під час проведення якого у ОСОБА_4 вилучено в`язаний светр темно-сірого кольору на передній поверхні якого наявна пляма речовини бурого кольору; ротоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 та іншими матеріалами кримінального провадження.

У діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Санкція ч. 1 ст. 121 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, а відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Підставою застосування вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1, п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як ОСОБА_4 усвідомлює, що вчинив тяжкий злочин проти життя та здоров`я; незаконно впливати на потерпілого та свідка кримінального правопорушення, так як проживає із ними у одному населеному пункті; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, особу підозрюваного ОСОБА_4 , його вік і стан здоров`я, матеріальний стан, а також те, що він офіційно не працює, не має постійного джерела доходів, стійких соціальних зв`язків, вчинив умисний, тяжкий злочин, наявність можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, ухилятись від проведення слідчих дій, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити нові кримінальні правопорушення. Вказане свідчить про наявність ризиків, яким неможливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, виникає необхідність у проведенні з ним ряду слідчих дій та відпрацювання версій про причетність останнього до вчинення аналогічних злочинів. У той же час, застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не перешкоджатиме останньому здійснити дії, передбачені п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не гарантуватиме виконання покладених на нього обов`язків та не забезпечить дотримання розумних строків досудового розслідування.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та зможе продовжити свою злочинну діяльність шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень, також може впливати на свідків.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, так як ОСОБА_4 вчинив тяжкий насильницький злочин.

Враховуючи неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просила обрати підозрюваномуОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували з приводу обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили обрати запобіжний захід, який не пов`язаний з позбавлення волі, а саме цілодобовий домашній арешт.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000054, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК Українипідставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 20.01.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
20.01.2019 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20.01.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
На думку суду, відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.
Санкція ст. 121 ч. 1 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.
У відповідності з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Із клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 є особою, яка раніше не судима та підозрюється у вчиненні злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, а тому відноситься до кола осіб до яких може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочину за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, підозрюваний офіційно не працює, тобто не має постійного джерела прибутку, не має осіб, які б знаходились на його утриманні, а тому суд підчас розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідківу цьому ж кримінальному провадженні або вчиняти інші злочини, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_4 в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я під час розгляду клопотання, суду надано не було.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 цього кодексу, має право не визначати розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчинено із застосування насильства або погрозою його застосування, а тому підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави суд не визначає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 до 00 години 20 хвилин 19 березня 2020 року в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 19 березня 2020 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя