Справа № 171/779/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Апостолове кримінальне провадження відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.01.2020 року за № 0000028 відносно ОСОБА_5 за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч.2 ст.307 КК України,-

В С ТА Н О В И В:

На адресу суду 01.07.2020 року надійшло клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , яке обґрунтовано тим, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні злочинів, у тому числі тяжкого злочину, є ризики, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим обвинуваченому було обрано запобіжний захід, на даний час визначені ризики не відпали, судовий розгляд не завершено, застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім, тому просив продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Захисник проти клопотання прокурора заперечував, просив змінити раніш обраний запобіжний захід на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив змінити запобіжний захід на більш м`який, оскільки має житло, злочин не вчиняв, буде виконувати всі процесуальні обов`язки.

Суд, вислухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити, а у задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого слід відмовити з наступних підстав.

Під час судового провадження вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК (частина 3 статті 315, частина 2 статті 331 КПК). Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст.199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що (1) обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, (2) обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою (частини 3-5 статті 199 КПК).
Суд приходить до висновку, що прокурором доведено наявність обставини, передбаченої п.1 ч.1 ст.194 КПК України.

Так, ухвалою слідчого судді від 20.03.2020 року щодо ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Таке рішення мотивоване тим, що: (1) наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення; (2) існують ризики переховування від органів досудового розслідування, (3) ризик незаконного впливу на свідків; (4) ризик того, що ОСОБА_5 вчинить інший злочин, (5) жодний із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, встановленим судом.
Згодом ухвалою суду від 18.05.2020 року продовжено строк тримання обвинуваченого під вартою до 15.07.2020 року. Вказана ухвала мотивована тим, що ризики визначені ухвалою слідчого судді не відпали, продовжують існувати, жодний із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, встановленим судом.
До вказано часу розгляд справи завершити не є можливим оскільки у судове засідання не з`явились свідки обвинувачення про допит яких заявлялось клопотання та з необхідністю допиту яких погодились обвинувачений та захисник.
Суд враховує тяжкість інкримінованих обвинуваченому злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який з метою уникнути покарання може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на підставі чого суд дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме п.1, 3, 5 ч.1 цієї статті, бо є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_5 зможе продовжити злочинну діяльність.

Суд, приходить до висновку, що прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_5 перебувати на волі.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, суд приходить до висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, має забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

За сукупності таких обставин, суд, приймаючи до уваги також дані про обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, його сімейний стан, стан здоров`я, соціальні зв`язки, які суд оцінює у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає, що слід продовжити раніше обраний щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду.

Суд не може задовольнити клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, оскільки зазначені стороною захисту обставини існували на момент прийняття рішення про обрання запобіжного заходу.

На даний час ризики визначені ухвалою слідчого судді продовжують існувати, вони не зменшились, розгляд справи не завершено з об`єктивних причин, і інші більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти визначеним ризикам, а тому у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну заходу слід відмовити, а клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.177-178, 183, 199, 317, 331, 350, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою до 10.09.2020 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому для відома та направити до Криворізької УВП №3 для виконання.

Клопотання захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 діб.

Суддя: ОСОБА_1