Провадження № 1-кп/344/497/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бишів, Галицького району, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, непрацюючого, раніше несудимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив використання завідомо підробленого документа.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 14.02.2017 звернувся із заявою в територіальний сервісний центр №2641 з метою проведення операції «Перереєстрація на нового власника за договором купівлі-продажу» і надання платних послуг відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2007 №795 та Наказу МВС України від 10.02.2012 №103, з метою реєстрації транспортного засобу марки ВАЗ 21112, номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 .

В подальшому, згідно інформаційної довідки територіального сервісного центру №2641 в Івано-Франківській області та баз даних Єдиного державного реєстру МВС України за ОСОБА_5 14.02.2017 був зареєстрований транспортний засіб марки ВАЗ 21112, номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 та останньому видане свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_4 .

Враховуючи викладені обставини, ОСОБА_5 , будучи повністю обізнаним із порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів та порядком видачі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, не звертаючись до передбачених чинним законодавством України органів реєстрації транспортних засобів, 19.05.2018 року, поблизу торгового центру «Епіцентр», що знаходиться в м.Івано-Франківську, у невстановленої слідством особи, придбав фіктивне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Mersedes-Benz С 270СDІ» серії НОМЕР_5 від 15.01.2008, яке було незаконно виготовлене на його ім`я.

Після отримання вищезазначеного свідоцтва і до 01.11.2019 року ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що він порушує вимогу постанови Кабінету Міністрів України № 1388 від 7 вересня 1998 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», почав використовувати завідомо підроблений документ - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 15.01.2008, яке незаконно виготовлене на його ім`я, у власних потребах, а саме для керування транспортним засобом марки «Mersedes-Benz С 270СDІ», д.н.з. НОМЕР_6 .

01 листопада 2019 року близько 14 год, ОСОБА_5 звернувся до територіального сервісного центру МВС №2641 із заявою щодо зняття з реєстрації транспортного засобу марки «Mersedes-Benz С 270СDІ». В подальшому ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 15.01.2008, видане на його ім`я, підроблене, діючи умисно, використав дане свідоцтво, пред`явивши його головному спеціалісту територіального сервісного центру МВС 2641.

Згідно висновку експерта №1880/19-28 від 11.11.2019, надане на дослідження свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 15.01.2008 на ім`я ОСОБА_5 , за способом нанесення зображень та первинними елементами захисту не відповідає аналогічним документам, які перебувають в офіційному обігу. Основні зображення та персональні дані в наданому на дослідження свідоцтві отримані за допомогою струменево-крапельного принтера.

Справа надійшла до суду з угодою, укладеною між прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному проваджені прокурором Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості від 29 листопада 2019 року, згідно з умовами якої прокурор та обвинувачений дійшли згоди, що злочин обвинуваченим було вчинено саме при викладених вище обставинах, а саме, що ОСОБА_5 незаконно використовував завідомо підроблений документ свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Mersedes-Benz С 270СDІ» серії НОМЕР_5 від 15.01.2008, яке було незаконно виготовлене на його ім`я.

Згідно вказаної угоди обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні вказаного злочину.

Сторони дійшли згоди, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа, та узгодили покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесять) гривень, обвинувачений ОСОБА_5 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, дав згоду на призначення узгодженого покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вказаному злочині визнав повністю та беззастережно, згоду на застосування узгодженого виду покарання підтримав, а угоду про визнання винуватості від 29 листопада 2019 року просив затвердити.

Захисник ОСОБА_4 підтримав думку обвинуваченого та просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор вважає, що угода відповідає встановленим вимогам закону і може бути затверджена судом з призначенням узгодженого сторонами покарання.

Суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_5 в ході розгляду справи суть обвинувачення та вид узгодженого покарання, його права передбачені ч.4 ст.474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди передбачені ч.2 ст.473 КПК України, з`ясувавши при цьому, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, статей 468-475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду, а також роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть обмежені в підставах апеляційного та касаційного оскарження вироку, прийшов до висновку, що сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого відносно визнання винуватості та укладенні відповідної угоди немає і це не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи обіцянок.

Суд також враховує наступне.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним інтересам, та виходячи з положень статей 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості при викладених вище обставинах може бути укладена.

Зміст угоди відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст.472 КПК України, а обвинувачення, з якими погоджується обвинувачений ОСОБА_5 , є обґрунтованими і свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, що підтверджуються доказами та відповідає фактичним обставинам, не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.

Правильною є і узгоджена сторонами кваліфікація діянь обвинуваченого за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа, оскільки вона ґрунтується на зазначених вище обставинах вчинення злочину і відповідно до ст.349 КПК України при визнанні обвинуваченим своєї вини не потребує підтвердження іншими доказами.

При узгодженні покарання сторонами враховано як ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого злочину, так і особу обвинуваченого, фактичні обставини вчиненого злочину.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягається вперше, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, працює неофіційно будівельником у приватного підприємця, має на утриманні малолітню дитину дочку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Визначаючись у призначенні покарання, із врахуванням особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, сторони обґрунтовано вважають за можливе призначити покарання обвинуваченому в межах санкції ч.4 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Суд, визначаючись у питанні можливості затвердження угоди виходить з того, що кваліфікація діянь ОСОБА_5 є правильною, а запропоноване угодою покарання також відповідає положенням ст.65 КК України щодо тяжкості злочину, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, конкретних обставин справи та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З врахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи інших дій, ніж ті що передбачені в угоді, відповідає фактичним обставинам правопорушень, не суперечать інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відповідає встановленим національними та міжнародними законодавчими актами вимогам і підлягає затвердженню з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Питання речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст.368, 370, 373, 374, 468-476 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості від 29 листопада 2019 року укладену між прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному проваджені прокурором Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 15.01.2008 року на ім`я ОСОБА_5 та диск DVD-R залишити при матеріалах кримінального провадження в Івано-Франківській місцевій прокуратурі.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави, процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 3140 (три тисячі сто сорок) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1