Справа №522/9862/20
Провадження по справі №1-кс/522/9598/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2020 року Місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про продовження строку досудового розслідування,-

УСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням, погодженим з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження №0003508 на 12 (дванадцять) місяців, посилаючись на наступне.
СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003508 від 28.12.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що 27.12.2018до ЧЧ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 щодо вжиття заходів правового характеру до невстановленої особи, яка шляхом підбору ключа проникла до квартири АДРЕСА_1 , таємно викрала грошові кошти в розмірі 200 долл. США. Сума збитку становить 5478 грн. (ЖЄО №32204).

В ході досудового розслідування проведено певний обсяг слідчих дій.

Закінчити досудове розслідування у передбачений ч.1 ст.219 КПК України строк не виявилося можливим, оскільки для прийняття законного та обґрунтованого рішення за вказаними матеріалами досудового розслідування необхідно встановити місцезнаходження підозрюваного та провести інші слідчо-оперативні заходи.

Тому слідчий просить продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні.

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, відповідно до письмової заяви слідчого, розгляд клопотання просить здійснити без її участі, клопотання підтримує в повному обсязі.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Відповідно до ч.2 ст.37 КПК України, прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

Відповідно до положень ч.1 ст.110 КПК, всі рішення прокурора є процесуальними рішеннями, а згідно з вимогами ч.3 цієї ж статті рішення прокурора приймається у формі постанови.

Відповідно до ч.6 ст.110 КПК України, постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Таким чином, рішення керівника відповідного органу прокуратури про визначення прокурора чи групи прокурорів у конкретному кримінальному провадженні є процесуальним і має бути винесено у формі постанови.
Кримінальний процесуальний закон не містить вимоги про те, що постанова керівника відповідного органу прокуратури про визначення прокурора чи групи прокурорів у конкретному кримінальному провадженні в обов`язковому порядку має бути надана суду.
Оскільки суд зобов`язаний ретельно перевірити й оцінити надані стороною обвинувачення документи на підтвердження повноважень відповідного прокурора, суд звертає увагу на відсутність цих повноважень.
У наданих суду матеріалах кримінального провадження постанови про призначення групи прокурорів та групи слідчих відсутні.
Згідно з положеннями ч.2 ст.92 КПК обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладено на сторону, що їх подає, а відповідно до ст.94 КПК обов`язок оцінки доказів з точки зору їх допустимості покладено на суд.
Виходячи з положень ч.1 ст.37, ч.2 ст.37, ч.ч.1,3,6 ст.110 КПК, постанова про призначення прокурора, якою надаються конкретному прокурору (групі прокурорів) повноваження, передбачені ст.36 КПК, у кримінальному провадженні, є обов`язковою.
Не наділяє прокурора повноваженнями здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням з повноваженнями, передбаченими ст.36 КПК, і витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за відсутності відповідного процесуального рішення керівника органу прокуратури.
Зазначена правова позиція викладена в рішенні ВС колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 17 грудня 2019 року, справа № 235/6337/18 провадження № 51-2641км19.
Крім того, в порушення вимог ч.2 ст. 295-1 КПК України слідчим в клопотанні не зазначено, всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведені під час кримінального провадження; обставини, що перешкоджали здійснити інші необхідні процесуальні дії раніше; строк, необхідний для проведення або завершення процесуальних дій; інші відомості, що обґрунтовують необхідність продовження строку досудового розслідування.
За наведених обставин, зважаючи на те, що клопотання подано до суду із суттєвим порушенням вказаних вимог КПКУ, а тому є протиправним а також повністю необґрунтованим, слідчий суддя відмовляє у його задоволенні.
Відповідно до ч.4 ст.295-1 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про продовження строку досудового розслідування до повідомлення особі про підозру у разі його протиправності та необґрунтованості.

Окрім цього, в матеріалах, доданих до клопотання, взагалі відсутні будь-які матеріали, окрім самого клопотання, витягу з ЄРДР та заяви слідчого про розгляд клопотання за її відсутності. Також слідчим в клопотанні не зазначено, які слідчо-оперативні заходи вже були вжиті з метою встановлення особи підозрюваного.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст.28, 37, 92, 110, 294, 295-1 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про продовження строку досудового розслідування - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:
19.06.2020