ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/868/20
Провадження № 1кп/201/1031/2020
УХВАЛА

24 лютого 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0003225 по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;

В судовому засіданні приймали участь:
прокурор ОСОБА_5
обвинувачена ОСОБА_3
обвинувачений ОСОБА_4
захисник ОСОБА_6
захисник ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

В провадження суду знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
В підготовчому судовому засіданні адвокатом ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з тих підстав, що їх отримано шляхом порушення заборони не людському поводженню з обвинуваченим, а також в обвинувальному акті не зазначено групу прокурів.

Обвинувачені та захисник підтримали клопотання про повернення обвинувального акту, проти чого заперечував прокурор, посилаючись на його необґрунтованість.
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вимоги до обвинувального акту зазначені в ст. 291 КПК України.
Посилання захисника на неправдивість обставин зазначених в обвинувальному акті, як на підставу для повернення обвинувального акту, суд вважає необґрунтованим, оскільки п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Тобто викладення фактичних обставин кримінального правопорушення законодавцем віддано на розсуд прокурора.
На підтвердження цієї тези слід звернути увагу на те, що статтею 91 КПК України визначено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, в той же час прокурор, згідно ст. 36 КПК України, будучи самостійним у своїй процесуальній діяльності, сам звертається до суду з обвинувальним актом і, відповідно, сам визначає обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими.
На цій стадії судового провадження суд не може надати оцінку тому чи вірно встановлено прокурором обставини кримінального правопорушення і, відповідно, суд не може вказати на те, що в обвинувальному акті не викладено фактичні обставини кримінального правопорушення встановлені прокурором.
З тексту обвинувального акту вбачається виклад обставин злочину в якому обвинувачуються обвинувачені, який відповідає правовій кваліфікації правопорушення, визначеній прокурором.
Що стосується доводів захисника про повернення обвинувального акту з тих підстав, що в ньому не зазначено групу прокурорів, то суд вважає клопотання необґрунтованим, оскільки відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт не має містити такі відомості як групу прокурорів.
Таким чином, підстав передбачених КПК для повернення обвинувального акту прокурору не зазначено, а отже в задоволенні клопотання захисника належить відмовити.

Також у підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України існують ризики того, що знаходячись на свободі останній може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній раніше неодноразово засуджений за аналогічні злочини, однак на шлях виправлення не став.

Також прокурором у підготовчому судовому засіданні заявлено клопотання про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України існують ризики того, що знаходячись на свободі остання може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки остання раніше неодноразово засуджена за аналогічні злочини, однак на шлях виправлення не стала.

Обвинувачені та захисники просили суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора змінивши міру запобіжного заходу на більш м`яку, не пов`язану з триманням під вартою, оскільки виклад обставин злочину не підтверджений зібраними під час судового розслідування матеріалами та прокурор не довів жодного ризику та не обґрунтував чому більш м`який запобіжний захід не здатен запобігти зазначеним ризикам.

Вирішуючи щодо доцільності продовження строків тримання під вартою ОСОБА_4 , суд враховує: вік та стан здоров`я обвинуваченого, який неодноразово був засуджений за аналогічні злочини, обставини злочину описані в обвинувальному акті, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке являється тяжкими, що в своїй сукупності свідчить про наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений, перебуваючи на свободі може вчинити новий злочин.
Враховуючи особистість обвинуваченого, який неодноразово засуджений за вчинення тяжких корисливих злочинів, більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти встановленому ризику, а тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк його тримання під вартою на термін в межах визначених КПК України.
Інші ризики прокурором в судовому засіданні не доведені.

Вирішуючи щодо доцільності продовження строків тримання під вартою ОСОБА_3 , суд враховує: вік та стан здоров`я обвинуваченої, яка неодноразово була засуджена за аналогічні злочини, обставини злочину описані в обвинувальному акті, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке являється тяжкими, що в своїй сукупності свідчить про наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачена, перебуваючи на свободі може вчинити новий злочин.
Враховуючи особистість обвинуваченої, яка неодноразово засуджена за вчинення тяжких корисливих злочинів, більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти встановленому ризику, а тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченій строк її тримання під вартою на термін в межах визначених КПК України.
Інші ризики прокурором в судовому засіданні не доведені.

В той же час суд вважає за необхідне на підставі ч. 3 ст. 183 КПК України визначити розмір застави за умови внесення якого обвинувачені підлягають звільненню з-під варти.
Визначаючи розмір застави, суд враховує вище перелічені обставини, особу обвинувачених та вважає за необхідне визначити розмір застави в сумі 50 000 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 314, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту відмовити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 до 23 квітня 2020 року.
Встановити, що у разі внесення обвинуваченою ОСОБА_3 або іншою фізичною чи юридичною особою застави у розмірі 50 000 гривень, ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти.
У разі внесення застави та звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 з-під варти зобов`язати її прибувати за кожною вимогою суду, не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_3 , що у разі порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 до 23 квітня 2020 року.
Встановити, що у разі внесення обвинуваченим ОСОБА_4 або іншою фізичною чи юридичною особою застави у розмірі 50 000 гривень, ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти.
У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти зобов`язати його прибувати за кожною вимогою суду, не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Повний текст ухвали буде оголошено 25.02.2020 о 16-00 годин.

Ухвала окремому оскарженню на підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, передбачені ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1