Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/445/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 189 (86-1, 86-2, 144) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2020 м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у заритому судовому засіданні матеріали продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000442, стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 189 КК України, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14.04.2020, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, стосовно ОСОБА_6 на 60 днів, тобто до 12.06.2020,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:
У провадженні Бобринецького районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000442 стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 189 КК України.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14.04.2020, зокрема, стосовно ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 12.06.2020.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів із застосуванням насильства по відношенню до потерпілого, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену судимість за вчинення тяжкого злочину, поєднаного з погрозою застосування насильства. Вказані обставини, в сукупності з мірою покарання, яка загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризиків переховування його від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для зміни обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу.
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник адвокат ОСОБА_8 посилається на те, що суд першої інстанції незважаючи на відсутність захисників, які надіслали клопотання про відкладення розгляду справи та заперечення обвинувачених щодо розгляду справи без участі захисників, постановив ухвалу про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, чим істотно порушив право обвинуваченого на захист.

Також апелянт зазначає, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а висновки суду не підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Вважає, що клопотання прокурора є немотивованим.
Окрім цього, апелянт зазначає, що обвинувачений не має наміру ухилятися від суду, про це свідчить те, що стосовно ОСОБА_6 застосовувався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, умови якого він не порушував. При цьому, прокурором не наведено доказів того, що обвинувачений чинив спроби здійснювати незаконний вплив на потерпілого або свідків.
За таких підстав, на переконання апелянта, ухвала суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має бути безумовно скасованою, оскільки постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, зокрема постановлена за відсутності захисника, що є порушенням права обвинуваченого на захист. Водночас, з урахуванням того, що прокурором не доведено належними та допустимими доказами наявність ризиків, про які останній зазначає у клопотанні, а тому відсутні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 .
Заслухавши доповідь судді, захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 , який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Так, перевіркою доводів апеляційної скарги захисника адвоката, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 . Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме вчинення тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 189 КК України, санкції яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років та покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.
Окрім цього, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо існування на даний час ризиків, які вказують на можливість обвинуваченим, у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, переховуватись від суду, продовжити вчиняти нові злочини, незаконно впливати на потерпілого і свідків. При цьому, жодних доказів, які б свідчили про зменшення раніше встановлених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суду не надано.
З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, який закінчується 17 квітня 2020 року, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, колегія суддів не вбачає.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.
Доводи апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_8 з приводу того, що суд першої інстанції розглянув справу без захисників, чим порушив право обвинувачених на захист, а тому ухвала суду має бути скасованою, колегія суддів визнає безпідставними, виходячи з таких міркувань.
Як убачається із наданих судом першої інстанції матеріалів клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , був завчасно повідомлений про час та місце судового розгляду кримінального провадження (14.04.2020), що підтверджується телефонограмою від 31.03.2020 (а.м.к. 9), витягом із журналу реєстрації телефонограм (а.м.к. 10-11), повісткою про виклик до суду в кримінальному провадженні від 06.04.2020 (а.м.к. 17), а також зворотнім поштовим повідомленням про вручення судової повістки, згідно якої адвокат особисто її отримав (повістку про виклик до суду) 08.04.2020 (а.м.к. 31). Також, необхідно звернути увагу, що у судовому засіданні оголошувалось про те, що дата судового засідання, яке відбулось 14.04.2020 попередньо узгоджувалась із захисниками та останні повідомили, що зможуть з`явитись в судове засідання. При цьому, доказів зворотного (попереднього узгодження із захисниками дати судового засідання), адвокатом ОСОБА_8 суду апеляційної інстанції не надано.
Також, необхідно зауважити, що переглядом відеозапису судового засідання від 14.04.2020, встановлено відсутність заперечень з боку учасників судового розгляду, в тому числі і обвинуваченого ОСОБА_6 , щодо можливості розгляду судом саме клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених, за відсутності захисників.
Окрім цього, необхідно звернути увагу і на той факт, що адвокат ОСОБА_8 надав суду першої інстанції (засобами електронного зв`язку) лише клопотання про неможливість з`явитись в судове засідання через участь у іншому судовому розгляді, при цьому жодних доказів (судової повістки, повідомлення) про те, що він повинен приймати участь в іншому судовому засіданні, останній суду не надав.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції правильно розцінив дії захисника, як намагання уникнути розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою та затягування розгляду справи, а тому належно мотивувавши своє рішення, розглянув клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою за відсутності захисника адвоката ОСОБА_8 .
Водночас, колегія суддів звертає увагу, що вказане клопотання прокурора розглянуто судом за особистої участі обвинуваченого, який висловлював свою позицію та заперечення щодо необхідності продовження стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак відсутні підстави вважати, що суд першої інстанції порушив право останнього на захист.
Також, колегія суддів при цьому враховує, що обвинуваченому під час апеляційного розгляду було повністю забезпечено право мати захисника, заявлення та вирішення клопотань на спростування доводів викладених у клопотанні прокурора про продовження строку тримання під вартою.
Крім того, на переконання колегії суддів матеріали клопотання прокурора не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою та його захисником в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_8 , а тому ухвалу суду першої інстанції стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 від 14.04.2020, залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2020 року, якою стосовно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 189 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 12.06.2020, залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4