11 лютого 2020 року м. Запоріжжя
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особи без громадянства (має посвідку на проживання на території України № НОМЕР_1 ), маючого середньотехнічну освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
- обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч .3 ст. 27 п. 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України , -
30 грудня 2015 року, приблизно о 22 годині 10 хвилин, невстановлена особа, із застосуванням вогнепальної зброї, перебуваючи на проїжджій частині біля будинку АДРЕСА_3 , скоїла умисне вбивство ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 брата ОСОБА_8 .
Вважаючи ОСОБА_10 організатором умисного вбивства свого брата, ОСОБА_8 вирішив помститися йому, замовивши його умисне вбивство іншій особі ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), тобто скоїти умисне вбивство на замовлення.
Усвідомивши злочинність намірів ОСОБА_8 та незаконність його дій, ОСОБА_11 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») звернувся до правоохоронних органів з відповідним повідомленням і дав при цьому згоду на проведення заходів, спрямованих на викриття протиправних дій ОСОБА_8 , виконуючи при цьому роль виконавця умисного вбивства ОСОБА_10 .
У подальшому, з метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_8 , протягом березня-квітня 2016 року, перебуваючи у місті Запоріжжі, неодноразово зустрічався з ОСОБА_11 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), з яким обговорював необхідні обставини, пов`язані з підготовкою до вчинення вбивства та безпосереднього його скоєння: інформував щодо місця мешкання та способу пересування ОСОБА_10 , надання передоплати, способу скоєння вбивства, вимог про підтвердження скоєного вбивства та винагороди за його вчинення, тощо.
При цьому, 19 березня 2016 року, приблизно о 13 годині 45 хвилин, перебуваючи на автомобільній стоянці, розташованій біля «Критого ринку» по вулиці Михайла Гончаренка у місті Запоріжжі, ОСОБА_8 , діючи з метою реалізації свого злочинного наміру, повідомив ОСОБА_11 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») про свої наміри вчинити вбивство ОСОБА_10 на замовлення. Під час розмови ОСОБА_8 запевнив ОСОБА_11 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») у наявності у нього боєприпасу бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5, яку він, організовуючи вказаний злочин, зможе надати йому для вчинення вбивства та про відсутність необхідності надання підтвердження вчиненого вбивства, оскільки самостійно дізнається про це.
Після цього, 22 березня 2016 року, у денний час, перебуваючи на автомобільній стоянці, розташованій біля «Критого ринку» по вулиці Михайла Гончаренка у місті Запоріжжі, ОСОБА_8 , діючи з метою реалізації свого злочинного наміру, будучи організатором вбивства на замовлення, зустрівся з ОСОБА_11 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), якому вказав на місце роботи та місце мешкання ОСОБА_10 , надав опис транспортного засобу потерпілого та пообіцяв у подальшому вказати реєстраційний номер автомобіля ОСОБА_10 , а також передати його фотознімок.
Далі, 26 березня 2016 року, у денний час, перебуваючи на автомобільній стоянці, розташованій біля «Критого ринку» по вулиці Михайла Гончаренка у місті Запоріжжі, ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на вбивство на замовлення та будучи його організатором, зустрівся з ОСОБА_11 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), якому повідомив про те, що ОСОБА_10 через декілька днів має повернутися з Республіки Азербайджан та надав інформацію щодо звичайних місць паркування потерпілим належного йому автомобіля у місті Запоріжжі.
Після цього, 31 березня 2016 року, у денний час, перебуваючи у Парку трудової слави, що розташований вздовж вулиці Південноукраїнської у місті Запоріжжі, діючи з метою реалізації свого злочинного наміру, організовуючи вчинення умисного вбивства на замовлення, зустрівся з ОСОБА_11 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), якому повідомив про те, що ОСОБА_10 є володільцем ресторану «Ширвані» та запропонував йому відвідати вказаний заклад з метою ідентифікації потерпілого та здійснення подальшого за ним спостереження.
02 квітня 2016 року, приблизно о 17 годині 15 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи у Парку трудової слави, що розташований вздовж вулиці Південноукраїнської у місті Запоріжжі, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на вбивство на замовлення та будучи його організатором, зустрівся з ОСОБА_11 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), якому передав знаряддя для вчинення запланованого вбивства ОСОБА_10 корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5 промислового виготовлення та бойовий уніфікований підривник дистанційної дії типу УЗРГМ промислового виготовлення, які згідно висновку комплексної вибухо-технічної експертизи № 41 від 20 вересня 2016 року, є корпусом бойової ручної наступальної гранати РГД-5 у сукупності з наданим на дослідження бойовим уніфікованим підривником дистанційної дії типу УЗРГМ, є вибуховим пристроєм промислового виготовлення, а саме бойовою ручною наступальною осколковою гранатою РГД-5, яка відноситься до боєприпасів та грошові кошти у сумі 200 гривень для витрат, пов`язаних із готуванням до скоєння злочину, а саме для пересування по місту Запоріжжю та переслідування потерпілого.
У подальшому, 19 квітня 2016 року, у денний час, перебуваючи на автомобільній стоянці, розташованій біля «Критого ринку» по вулиці Михайла Гончаренка у місті Запоріжжі, ОСОБА_8 , діючи з метою реалізації свого злочинного наміру, виконуючи злочинну роль організатора умисного вбивства на замовлення, зустрівся з ОСОБА_11 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), якого провів до місця розташування автомобіля потерпілого ОСОБА_10 марки «BMW» моделі «X5» реєстраційний номер НОМЕР_2 та безпосередньо вказав на особу потерпілого ОСОБА_10 , який у той момент знаходився поруч із своїм автомобілем.
Далі, 20 квітня 2016 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, перебуваючи біля зупинки громадського транспорту «Площа імені Пушкіна», розташованій по проспекту Соборному у місті Запоріжжі, ОСОБА_8 , діючи з метою реалізації свого злочинного наміру та організовуючи виконання умисного вбивства на замовлення, зустрівся з ОСОБА_11 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), якому передав у якості передоплати за скоєння вбивства ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 1000 гривень та повідомив про те, що оплату за вчинене вбивство ОСОБА_10 у повному обсязі він йому передасть після скоєння злочину.
23 квітня 2016 року, у встановленому законом порядку, співробітниками Головного управління Національної поліції в Запорізькій області створені умови, за яких до відома ОСОБА_8 доведена інформація про вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 із застосуванням боєприпасу гранати.
У подальшому, 24 квітня 2016 року, приблизно о 13 годині 40 хвилин, ОСОБА_8 , будучи впевненим у реалізації свого злочинного наміру, а саме у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_10 на його замовлення, перебуваючи у Парку трудової слави, що розташований вздовж вулиці Південноукраїнської у місті Запоріжжі, зустрівся з ОСОБА_11 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), якому передав у якості оплати за вбивство ОСОБА_10 грошові кошти у розмірі 9000 гривень, після чого був затриманий працівниками поліції.
Таким чином, ОСОБА_8 виконав усі необхідні підготовчі та організаційні дії для реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на позбавлення життя ОСОБА_10 , тобто організував підготовку замовлення вбивства потерпілого.
Крім того, ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та носіння вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, за невстановлених під час досудового розслідування обставин, місця, часу та мети, придбав корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5 промислового виготовлення та бойовий уніфікований підривник дистанційної дії типу УЗРГМ промислового виготовлення, які згідно висновку комплексної вибухо-технічної експертизи № 41 від 20 вересня 2016 року, є корпусом бойової ручної наступальної гранати РГД-5 у сукупності з наданим на дослідження бойовим уніфікованим підривником дистанційної дії типу УЗРГМ, є вибуховим пристроєм промислового виготовлення, а саме бойовою ручною наступальною осколковою гранатою РГД-5, яка відноситься до боєприпасів та, без передбаченого законом дозволу, незаконно переніс до торгівельного кіоску, розташованого біля будинку АДРЕСА_4 , де у подальшому, без передбаченого законом дозволу, незаконно зберігав.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у скоєнні злочинів визнав повністю. Суду пояснив, що повністю підтверджує фактичні обставини викладені в обвинувальному акті.
Під час допиту в суді пояснив, що після вбивства його брата ОСОБА_9 він дізнався, що організатором вбивства був ОСОБА_10 .. Він вирішив помститися за смерть брата і почав підшукувати особу, яка здійснить вбивство ОСОБА_10 .. Через деякий час він познайомився з ОСОБА_11 , який погодився за грошову винагороду вчинити вбивство ОСОБА_10 .. В подальшому вони неодноразово зустрічалися та обговорювали питання пов`язанні з підготовкою до вбивства. Він показував ОСОБА_11 місце проживання та роботи потерпілого, автомобіль на якому останній пересувався, обговорювали розмір грошової винагороди. Також під час однієї із зустріч він передав ОСОБА_11 бойову гранату, яку знайшов раніше. Під час готування він передав ОСОБА_11 приблизно 1000 грн., а після того, як останній повідомив його про вбивство потерпілого, передав ще приблизно 9000 грн. у якості оплати за вбивство. У скоєному щиро кається.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Дії обвинуваченого ОСОБА_8 колегія суддів кваліфікує:
- за епізодом готування до вчинення умисного вбивства за ч. 1 ст. 14, ч .3 ст. 27 п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України як організація та керування готуванням до вчинення умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого на замовлення;
- за епізодом придбання, носіння, зберігання та передачі бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5 за ч. 1 ст. 263 КК України як носіння, зберігання, придбання, передача бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
При визначенні ОСОБА_8 покарання, суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, який повністю визнав провину і розкаявся в скоєному, офіційно не працює, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_9 , 2016 року народження, на обліку в КУ „ ОКНД ЗОР, КУ „ОКПЛ ЗОР не перебуває, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою провину, має на утриманні малолітню дитину, відсутність тяжких наслідків для потерпілого.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 згідно ст.67 КК України судом не встановлено.
У судових дебатах прокурор просив суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 14, ч .3 ст. 27 п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України застосувати вимоги ч.2 ст.68 КК України, відповідно до якої за вчинення готування до злочину строк або розмір покарання не може перевищувати половини максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Відповідно до абз. 2 п.6-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання, правила частин 2 і 3 статті 68 КК України не можуть бути застосовані при призначенні покарання особі, яка у віці 18 і більше років вчинила злочин, за який передбачено найбільш суворий вид покарання - довічне позбавлення волі, оскільки цей вид покарання є таким, що виключає можливість визначення його половини чи двох третин.
Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 02.12.2019 року у справі № 664/425/16-к.
Таким чином, суд не вбачає законних підстав для застосування ч.2 ст.68 КК України, так як ОСОБА_8 , 1985 року народження, вчинив злочин, за який передбачено найбільш суворий вид покарання- довічне позбавлення волі, оскільки цей вид покарання є таким, що виключає можливість визначення його половини.
Разом з тим, враховуючи викладені вище пом`якшуючи обставини, з урахуванням перебування у обвинуваченого на утриманні малолітньої дитини, заяви потерпілого ОСОБА_12 адресованої суду, у якій останній не наполягає на суворому покаранні обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків для потерпілого, суд вважає, що дані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, тому відносно ОСОБА_8 можливо застосувати ст.69 КК України і призначити основне покарання нижче від найнижчої межі передбаченої санкцією ч. 1 ст. 14, ч .3 ст. 27 п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України.
На підставі викладеного, та з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 можливе тільки в умовах ізоляції його від суспільства.
Суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати за проведення судової комплексної хімічної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу» та вибухотехнічної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження вибухових пристроїв, слідів та обставин вибуху» № 41 від 20.09.2016 року у розмірі 1 650 гривень 75 копійок на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, відповідно до якої суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Крім того, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження було застосовано заходи забезпечення даного кримінального провадження шляхом накладення арешту на грошові кошти та мобільний телефон згідно ухвал слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.04.2016 року, 27.04.2016 року, питання про які колегія суддів вирішує відповідно до ч.4 ст.174 КПК України.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
ОСОБА_8 визнати винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч .3 ст. 27 п. 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27 п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 7 (семи) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі;
-за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим із застосуванням ст.69 КК України, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання в вигляді 7 (семи) років 5 (п`ять) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання обчислювати - з 24 квітня 2016 року.
Зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 24 квітня 2016 року по 17 січня 2020 року включно у відповідності з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України, зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У зв`язку з відбуттям призначеного цим вироком покарання, звільнити ОСОБА_8 від відбуття призначеного покарання.
Цивільний позов не заявлявся.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової комплексної хімічної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу» та вибухотехнічної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження вибухових пристроїв, слідів та обставин вибуху» № 41 від 20.09.2016 року у розмірі 1 650 гривень 75 копійок.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2016 року на грошові кошти у сумі 1 000 грн., а саме: купюру номіналом 200 грн. серії МВ7707438, купюру номіналом 200 грн. серії ПД8099821, купюру номіналом 200 грн. серії ЗЗ1594847, купюру номіналом 200 грн. серії УХ6598471, купюру номіналом 100 грн. серії ЗБ3079600, купюру номіналом 100 грн. серії КИ5666264, які були вилучені у ОСОБА_11 20 квітня 2016 року.
- грошові кошти, які вилучені у свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у загальній сумі 10 200 гривень: купюру номіналом 100 гривень серії ВФ 7876262; купюру номіналом 100 гривень серії ЗА 9553939; купюру номіналом 200 гривень серії МВ 7707438; купюру номіналом 200 гривень серії ПД 8099821; купюру номіналом 200 гривень серії ЗЗ 1594847; купюру номіналом 200 гривень номіналом УХ 6598471; купюру номіналом 100 гривень серії ЗБ 3079600; купюру номіналом 100 гривень серії КИ 5666264; купюру номіналом 100 гривень серії ЗЄ 6547698; купюру номіналом 100 гривень серії ГЄ 5461580; купюру номіналом 100 гривень серії КА 8153725; купюру номіналом 100 гривень серії КГ 3329869; купюру номіналом 100 гривень серії ГЦ 6012283; купюру номіналом 100 гривень серії СВ 7725990; купюру номіналом 100 гривень серії ЗД 4144190; купюру номіналом 100 гривень серії ГЦ 5443891; купюру номіналом 100 гривень серії ГГ 4786900; купюру номіналом 100 гривень серії КБ 1000125; купюру номіналом 100 гривень серії БК 2687664; купюру номіналом 100 гривень серії КЄ 8230452; купюру номіналом 100 гривень серії МЗ 6468734; купюру номіналом 100 гривень серії ГВ 3392249; купюру номіналом 100 гривень серії МБ 5972024; купюру номіналом 100 гривень серії ЕЩ 1610193; купюру номіналом 100 гривень серії КА 8365424; купюру номіналом 100 гривень серії ЗЕ 2557857; купюру номіналом 100 гривень серії КБ 4925518; купюру номіналом 100 гривень серії ВЦ 0772846; купюру номіналом 100 гривень серії МВ 3731991; купюру номіналом 100 гривень серії МГ 4884839; купюру номіналом 100 гривень серії ЕД 0597468; купюру номіналом 100 гривень серії МП 1756449; купюру номіналом 100 гривень серії ГЕ 9836510; купюру номіналом 100 гривень серії ЕГ 5693837; купюру номіналом 100 гривень серії МК 2552918; купюру номіналом 100 гривень серії ЗЗ 6185420; купюру номіналом 100 гривень серії ЕЖ 5059156; купюру номіналом 100 гривень серії КЗ 4858871; купюру номіналом 100 гривень серії БМ 9595756; купюру номіналом 100 гривень серії ЕХ 1731365; купюру номіналом 100 гривень серії ВЮ 7409897; купюру номіналом 100 гривень серії ЕЩ 3187221; купюру номіналом 100 гривень серії ЗЄ 7363705; купюру номіналом 200 гривень серії ЗГ 5939064; купюру номіналом 200 гривень серії ВБ 8033691; купюру номіналом 200 гривень серії КЖ 0202595; купюру номіналом 200 гривень серії ПВ 3541302; купюру номіналом 200 гривень серії ЄЦ 3666763; купюру номіналом 500 гривень серії ЗД 0681214; купюру номіналом 500 гривень серії ЛЗ 5190531; купюру номіналом 500 гривень серії ЗЗ 0030381; купюру номіналом 500 гривень серії СБ 8957087; купюру номіналом 500 гривень серії ЛВ 8648833; купюру номіналом 500 гривень серії АА 7564725; купюру номіналом 500 гривень серії ЛА 2906437; купюру номіналом 500 гривень серії ЛЗ 9940133; купюру номіналом 500 гривень серії ЗЗ 9035067 направлені до УЛМТЗ ГУНП в Запорізькій області, з подальшою передачею до уповноваженого банку до відповідного рішення суду конфіскувати в дохід держави;
- грошові кошти, які вилучені у підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у загальній сумі 13 гривень: купюру номіналом 10 гривень серії НЖ 8131822; купюру номіналом 1 гривня серії МЗ 5301897; купюру номіналом 2 гривні серії СИ 7331655 направлені до УЛМТЗ ГУНП в Запорізькій області, з подальшою передачею до уповноваженого банку до відповідного рішення суду - повернути ОСОБА_8 ;
- бойову ручну наступальну осколкову гранату РГД-5, а саме уламки гранати РГД-5, пробу ґрунту та упаковки в яких вони були надані на дослідження після полігонних випробувань упаковані в спец пакет Експертної служби №3043393, передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області- знищити.
Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронних засобів контролю відповідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.01.2020 року відносно ОСОБА_8 - скасувати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3