Справа №635/65/15-к
Провадження №1-кп/635/354/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000524 від 11.02.2014 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Володимир-Волинський Волинської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.191 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі розпорядження Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області № 06/04-04-01 від 17.02.2012 був призначений на посаду начальника КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства», що має юридичну адресу: Харківський район, смт. Безлюдівка, вул. Кооперативна, буд. 30, кв. 2, в зв`язку з чим будучи посадовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими й адміністративно-господарськими функціями, маючи намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем з метою подальшого заволодіння грошовими коштами, які належать комунальному підприємству, всупереч рішення Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області від 30.11.2010 про заборону поховань мешканців інших населених пунктів та м. Харкова, у зв`язку з відсутністю місць на цвинтарях сел. Безлюдівка, розробив злочинний план спрямований на заволодіння грошовими коштами КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства», отриманими в якості внесків від громадян за поховання людей на цвинтарях с. Безлюдівка Харківського району Харківської області, шляхом видачі громадянам підроблених касових ордерів про внесення ними грошових коштів за поховання родичів, та подальшого заволодіння вказаними грошовими коштами шляхом невнесення їх в касу підприємства. Для реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_3 16.03.2012 в денний час, діючи умисно та повторно, з метою послідуючого заволодіння коштами КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства», уклав з ОСОБА_5 усну домовленість, предметом якої було надання його померлому родичу ОСОБА_6 місця на цвинтарі, що розташований за адресою: смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області по вул. Чайковського, а також місця на вищезазначеному кладовищі з позначкою «бронь на поховання». Далі ОСОБА_3 в цей же день, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння коштами підприємства, діючи умисно, з метою послідуючого заволодіння коштами, підготував дві копії квитанцій прибуткового касового ордера, в яких вказав прямі витрати на заховання в сумі 1500 гривень в кожній квитанції та отримав вказані гроші в сумі 3000 гривень від ОСОБА_5 , які не вніс до каси КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» з метою подальшого оприбуткування. Після цього зазначені грошові кошти ОСОБА_3 звернув на свою користь і розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» на загальну суму 3000 гривень.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.191 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 03.04.2012 в денний час, діючи умисно та повторно, з метою послідуючого заволодіння коштами КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства», уклав з ОСОБА_7 усну домовленість, предметом якої було надання її померлій родичці ОСОБА_8 місця на цвинтарі, що розташований за адресою: смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області по вул. Чайковського, а також трьох місць на вищезазначеному кладовищі з позначкою «бронь на поховання». Далі ОСОБА_3 в цей же день, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння коштами підприємства, діючи умисно, з метою послідуючого заволодіння коштами, підготував чотири копії квитанцій прибуткового касового ордера, в яких вказав прямі витрати на заховання в сумі 1500 гривень в кожній квитанції та отримав вказані гроші в сумі 6000 гривень від ОСОБА_7 , які не вніс до каси КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» з метою подальшого оприбуткування. Після цього зазначені грошові кошти ОСОБА_3 звернув на свою користь і розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» на загальну суму 6000 гривень.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.191 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 13.04.2012 в денний час, діючи умисно та повторно, з метою послідуючого заволодіння коштами КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства», уклав з ОСОБА_7 усну домовленість, предметом якої було надання двох місць з позначкою «бронь на поховання» на кладовищі, що розташоване за адресою: смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області по вул. Чайковського. Далі ОСОБА_3 в цей же день, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння коштами КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства», діючи умисно, з метою послідуючого заволодіння коштами підприємства, підготував дві копії квитанцій прибуткового касового ордера, в яких вказав прямі витрати на заховання в сумі 100 гривень в кожній квитанції та отримав вказані гроші в сумі 200 гривень від ОСОБА_7 , які не вніс до каси КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» з метою подальшого оприбуткування. Після цього зазначені грошові кошти ОСОБА_3 звернув на свою користь і розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» на загальну суму 200 гривень.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.191 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 21.01.2013 в денний час, діючи умисно та повторно, з метою послідуючого заволодіння коштами КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства», уклав з ОСОБА_9 усну домовленість, предметом якої було надання її померлій родичці ОСОБА_10 місця на цвинтарі, що розташований за адресою: смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області по вул. Чайковського. Далі ОСОБА_3 в цей же день, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння коштами КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства», діючи умисно, з метою послідуючого заволодіння коштами підприємства, підготував квитанцію прибуткового касового ордера, в якій вказав прямі витрати на заховання в сумі 1500 гривень та отримав вказані гроші від ОСОБА_9 , які не вніс до каси КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» з метою подальшого оприбуткування. Після цього зазначені грошові кошти ОСОБА_3 звернув на свою користь і розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» на загальну суму 1500 гривень.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.191 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , 10.04.2013 в денний час, діючи умисно та повторно, з метою послідуючого заволодіння коштами КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства», уклав з ОСОБА_11 усну домовленість, предметом якої було надання її померлому родичу ОСОБА_12 місця на цвинтарі, що розташований за адресою: смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області по вул. Чайковського, а також місця на вищезазначеному кладовищі з позначкою «бронь на заховання». Далі ОСОБА_3 в цей же день, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння коштами КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства», діючи умисно, з метою послідуючого заволодіння коштами підприємства, підготував дві копії квитанцій прибуткового касового ордера, в яких вказав прямі витрати на заховання в сумі 1500 гривень в кожній квитанції та отримав вказані гроші в сумі 3000 гривень від ОСОБА_11 , які не вніс до каси КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» з метою подальшого оприбуткування. Після цього зазначені грошові кошти ОСОБА_3 , звернув на свою користь і розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» на загальну суму 3000 гривень.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.191 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно.

Продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_3 17.05.2013 в денний час, діючи умисно та повторно, з метою послідуючого заволодіння коштами КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства», уклав з ОСОБА_9 усну домовленість, предметом якої було надання місця з позначкою «бронь на поховання» на кладовищі, що розташоване за адресою: смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області по вул. Чайковського. Далі ОСОБА_3 в цей же день реалізуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння коштами КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства», діючи умисно, з метою послідуючого заволодіння коштами підприємства, підготував квитанцію прибуткового касового ордера, в якій вказав прямі витрати на заховання в сумі 100 гривень, та отримав вказані гроші від ОСОБА_9 , які не вніс до каси КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» з метою подальшого оприбуткування. Після цього зазначені грошові кошти ОСОБА_3 , звернув на свою користь і розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» на загальну суму 100 гривень.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.191 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно.

Продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_3 13.07.2013 в денний час, діючи умисно та повторно, з метою послідуючого заволодіння бюджетними коштами, уклав з ОСОБА_13 усну домовленість, предметом якої було надання її померлій родичці ОСОБА_14 місця на цвинтарі, що розташований за адресою: смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області по вул. Чайковського. Далі ОСОБА_3 в цей же день, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння коштами КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства», діючи умисно, з метою послідуючого заволодіння коштами підприємства, підготував квитанцію прибуткового касового ордера, в якій вказав прямі витрати на заховання в сумі 1500 гривень, та отримав вказані гроші від ОСОБА_13 , які не вніс до каси КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» з метою подальшого оприбуткування. Після цього зазначені грошові кошти ОСОБА_3 , звернув на свою користь і розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» на загальну суму 1500 гривень.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.191 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно.

Продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_3 10.08.2013 в денний час, діючи умисно та повторно, з метою послідуючого заволодіння коштами КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства», уклав з ОСОБА_15 усну домовленість, предметом якої було надання її померлому родичу ОСОБА_16 місця на цвинтарі, що розташований за адресою: смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області по вул. Чайковського, а також місця на вищезазначеному кладовищі з позначкою «бронь на заховання». Далі ОСОБА_3 в цей же день, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння коштами КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства», діючи умисно, з метою послідуючого заволодіння коштами підприємства, підготував дві копії квитанцій прибуткового касового ордера, в яких вказав прямі витрати на заховання в сумі 1500 гривень в кожній квитанції, та отримав вказані гроші в сумі 3000 гривень від ОСОБА_15 , які не вніс до каси КП « Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» з метою подальшого оприбуткування. Після цього зазначені грошові кошти ОСОБА_3 звернув на свою користь і розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» на загальну суму 3000 гривень.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.191 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, щиро розкаявся та пояснив про обставини, викладені вище у даному вироку, а саме, що з 17 лютого 2012 року займав посаду начальника КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» та був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, у тому числі прийняттям рішень щодо надання місць на цвинтарі для поховання. 16 березня 2012 року надав місце для поховання на цвинтарі в смт.Безлюдівка ОСОБА_5 , отримавши за це від останньої 3000 гривень, які до каси підприємства умисно не вніс, а звернув на свою користь. Про отримання зазначеної суми грошей видав ОСОБА_5 заздалегідь підготовлені підроблені квитанції прибуткового касового ордера, в які вніс прямі витрати на поховання у зазначеній сумі. Аналогічним способом отримав гроші за надання місця на цвинтарі 03 квітня 2012 року від ОСОБА_17 в сумі 6000 гривень, 13 квітня 2012 від ОСОБА_17 в сумі 200 гривень, 21 січня 2013 року від ОСОБА_9 в сумі 1500 гривень, 10 квітня 2013 року від ОСОБА_11 в сумі 3000 гривень, 17 травня 2013 року від ОСОБА_9 в сумі 100 гривень, 13 липня 2013 року від ОСОБА_13 в сумі 1500 гривень, 10 серпня 2013 року від ОСОБА_15 в сумі 3000 гривень. Всі отримані таким чином кошти ОСОБА_3 до каси підприємства умисно не вніс, а звернув на свою користь та витратив на власні потреби. На цей час спричинена підприємству шкода ним добровільно відшкодована у повному обсязі.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.191 КК України в обсязі обвинувачення доведена повністю.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено наступне. ОСОБА_3 раніше не судимий, на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2019 року ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за обвинуваченням за ч. 2 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.190 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, дане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000524 від 11.02.2014 закрито в частині обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.190 КК України. ОСОБА_3 має вищу освіту, є пенсіонером за віком, одружений, за місцем проживання характеризується з задовільного боку. З 17.02.2012 по 16.08.2013 працював на посаді начальника КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства», за місцем роботи характеризувався з позитивного боку.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, ставленні обвинуваченого до скоєного, осуду своїх дій, добровільне відшкодування завданого збитку у повному обсязі, що підтверджується довідкою КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» від 04.07.2014, та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, враховує дані про його особу, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, конкретні обставини вчинених злочинів, та вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання в межах санкції статті закону, що передбачає кримінальну відповідальність, у виді позбавлення воліз позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

Оскільки обвинувачений досяг пенсійного віку, більш м`яке покарання у виді обмеження волі до останнього застосовано бути не може відповідно до вимог ч.3 ст.61 КК України.
Враховуючи вищезазначені обставини, а також приймаючи до уваги, ту обставину, що з моменту вчинення злочину пройшов тривалий проміжок часу, протягом якого обвинувачений нових злочинів не вчиняв, до кримінальної відповідальності не притягувався, що свідчить про його тенденцію до законослухняної поведінки, становлення на шлях виправлення, суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України звільнення від відбування покарання з випробовуванням при здійсненні контролю за поведінкою обвинуваченого у відповідності до ст. 76 КК України.

При застосуванні до обвинуваченого ст.75 КК України суд керується положеннями ст.5 КК України. Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Відповідно до ч.4 зазначеної статті закону, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Так, ОСОБА_3 вчинив злочини у період часу з 16 березня 2012 року по 10 серпня 2013 року. На момент вчинення злочинів ст.45 КК України, була викладена в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008 року не містила поняття корупційні злочини та не відносила злочини, передбачені ст. 191 до таких злочинів, ст.75 КК України була викладена в редакції Законів № 2341- III від 05.04.2001 та № 4652-VI від 13.04.2012 та не містила обмеження її застосування у разі засудження за корупційні злочини.

Отже до обвинуваченого ОСОБА_3 може бути застосовна ст.75 КК України в редакції Закону № 4652-VI від 13.04.2012 звільнення від відбування покарання з випробуванням, яка поліпшує становище обвинуваченого.

Витрати на залучення експерта по проведенню судової економічної експертизи № 7303 від 27.06.2014 відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.191 КК України, та призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на два роки.

Відповідно до ст. 75 КК України (в редакції Закону № 4652-VI від 13.04.2012) ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного за даним вироком основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь держави витрати на залучення експерта по проведенню судової експертизи № 7303 від 27.06.2014 в сумі 980 гривень.

Речові докази 20 квитанцій до прибуткових касових ордерів, які передані свідкам та потерпілим, після набрання вироком законної сили повернути законним володільцям.

Речові докази 8 папок, в яких знаходяться касові книги, прибуткові касові ордери, видаткові касові ордери, звіти касира за 2012-2013 роки та журнал поховань, які передані КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» Безлюдівської селищної ради, після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю КП «Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства» Безлюдівської селищної ради.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1