Справа № 527/440/20
провадження № 1-кс/527/182/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2020 року м. Глобине

Слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання слідчого СВ Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000169 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 12 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2020 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000169 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 12 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

У своєму клопотанні слідчий зазначив, що у провадженні слідчого відділу Глобинського відділу поліції ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169 від 12 березня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України.

Досудовим розслідуванням було встановлено, що 12.03.2020 близько 09:38 год. на березі Сулинської затоки Кременчуцького водосховища р. Дніпро в територіальних межах с. Святилівка Глобинського району Полтавської області, невстановлена особа займалася незаконним рибним добувним промислом.

12.03.2020 старшим слідчим СУ ГУНП в Полтавській області майором поліції ОСОБА_5 було проведено огляд місця події - берегової лінії Сулинської затоки Кременчуцького водосховища р. Дніпро, яка розташована на відстані 200 м. від насосної станції №2 в с. Святилівка Глобинського району Полтавської області. На відстані 5 м. від водойми виявлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перед яким лежать дві мисинові риболовні сітки та свіжовиловлена риба. Мисинові риболовні сітки з полотном білого кольору, кодоли - плетений шнур зеленого кольору, грузи - металеві кільця, поплава - пінопластові. Сітки мокрі із залишками рибної луски, трави та водоростей, мають аналогічні параметри: довжина 70 м., висота - 1,2 м., розмір вічка сіткового полотна 25х25 мм. Свіжовиловлену рибу встановлено по видам і кількості: карась сріблястий - 41 шт., плітка - 10 шт., йорж звичайний - 52 шт.

12.03.2020 за постановою слідчого СВ Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 вилучене в ході огляду майно визнано та залучено до кримінального провадження в якості речових доказів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що власником і володільцем вилученого майна є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Фіксація речових доказів, а саме: вилученої в ході огляду свіжовиловленої риби, проведена шляхом фотографування, опису її в протоколі огляду місця події. Кімната зберігання речових доказів Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області не має обладнання яке б забезпечило тривале зберігання свіжої не чищеної риби без її неминучого псування, а тому виникла необхідність у передачі свіжовиловленої риби на зберігання головному державному інспектору Полтавського рибоохоронного патруля ОСОБА_8 , що засвідчується відповідною розпискою.

Слідчий зазначає, що в кримінальному провадженні є достатньо даних вважати, що тимчасово вилучене майно є доказом вчинення кримінального правопорушення і відповідає вимогам ст. 167 КПК України, з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, пересування, відчуження, а також для проведення екологічної експертизи, виникла необхідність у накладенні арешту на майно: дві мисинові риболовні сітки білого кольору із аналогічними параметрами: довжина 70 м., висота 1,2 м., розмір вічка сіткового полотна 25х25 мм., свіжовиловлену рибу.

У судове засідання слідчий не з`явився, направив до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити за його відсутності, клопотання підтримував з підстав та обставин, викладених в ньому.

ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти задоволення клопотання не заперечує.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчим суддею встановлено, що вилучене майно в ході огляду 12 березня 2020 року місця події - берегової смуги Сулинської затоки Кременчуцького водосховища р. Дніпро на відстані близько 200 м. від насосної станції №2 села Святилівка Глобинського району Полтавської області, дві мисинові риболовні сітки білого кольору із аналогічними параметрами: довжина 70 м., висота 1,2 м., розмір вічка сіткового полотна 25х25 мм., свіжовиловлену рибу: карась сріблястий - 41 шт., плітка - 10 шт., йорж звичайний - 52 шт., набуло статусу тимчасово вилученого майна та визнане речовими доказами у кримінальному провадженні.

Зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст. 167 КПК, має значення речових доказів у кримінальному правопорушенні та підлягатиме дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України. Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України.

З огляду на викладене, клопотання підлягає задоволенню, як обґрунтоване та таке, що відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000169 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 12 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 12.03.2020 під час огляду місця події - берегової смуги Сулинської затоки Кременчуцького водосховища р. Дніпро на відстані близько 200 м. від насосної станції №2 с. Святилівка Глобинського району Полтавської області, дві мисинові риболовні сітки білого кольору із аналогічними параметрами: довжина 70 м., висота 1,2 м., розмір вічка сіткового полотна 25х25 мм., які в якості тимчасово вилученого майна поміщено до кімнати зберігання речових доказів Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області із залишенням в кімнаті зберігання речових доказів Кременчуцького ВП, шляхом заборони користування, відчуження власнику чи іншим особам; свіжовиловлену рибу: карась сріблястий - 41 шт., плітка - 10 шт., йорж звичайний - 52 шт., яку згідно розписки передано на зберігання головному державному інспектору Полтавського рибоохоронного патруля ОСОБА_8 , шляхом заборони користування, відчуження власнику чи іншим особам.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1