УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001137 від 21.12.2019 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, одруженого, з середньою освітою, працюючого в ТОВ «Інфоксводоканал», водієм, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання слідчого, погодженого прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у тому, що маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання вибухових пристроїв та вибухових речовин, при невстановлених слідством обставинах, у невстановлений день та час, останній придбав та зберігав за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 саморобний вибуховий пристрій, виготовлений на основі гранати Ф-1, який споряджений вибуховою речовиною тротил.

Так, 21.12.2019, під час проведеного обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , в приміщенні зазначеного житлового будинку, виявлено та вилучено саморобний вибуховий пристрій, виготовлений на основі корпусу гранати Ф-1 та фрагменту із запалювальної трубки з приєднаними сірниками, який споряджений вибуховою речовиною тротил який ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

21.12.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінально-протиправних дій, з огляду на наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з вказаним клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, заявлене клопотання просив задовольнити у повному обсязі.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечувала проти задоволення поданого клопотання, долучивши характеризуючі підозрюваного матеріали та зазначивши на відсутності будь-яких ризиків в рамках даного кримінального провадження, оскільки свідки на теперішній час допитані, будучи повідомленими про кримінальну відповідальність, підозрюваний наміру переховуватися від органів досудового розслідування не має, в зв`язку з чим, просила застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний в судовому засіданні з пред`явленою підозрою погодився, підтримавши думку свого захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також матеріали, надані в судовому засіданні, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В судовому засіданні встановлено, що 21.12.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за кваліфікуючими ознаками: зберігання, придбання, вибухових речовин, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
На підтвердження обґрунтованості підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, стороною обвинувачення до клопотання долучається протокол обшуку від 21.12.2019 року, протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 23.12.2019 року, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 23.12.2019 року, акт перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів №62 від 21.12.2019 року, довідки про категорію невстановлених вибухових матеріалів №25, №26, №27, №28 від 21.12.2019 року та інші матеріали клопотання в сукупності.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, з огляду на покарання, яке загрожує останньому в результаті його можливого визнання винним у вчиненні такого кримінального правопорушення, суспільну небезпечність інкримінованих підозрюваному дій, які могли призвести до непоправних наслідків, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

В частині посилання сторони обвинувачення на наявність ризику у вигляді можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на свідків в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про необґрунтованість таких доводів сторони обвинувачення, оскільки згідно матеріалів, долучених до клопотання, в рамках даного кримінального провадження наявні лише два свідки, які, між тим, на теперішній час були допитані, будучи при цьому повідомленими про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, при цьому будь-яких матеріалів, якими б обґрунтовувалися доводи сторони обвинувачення до такого клопотання долучено не було.
Крім того, слідчий суддя зазначає, що з поданого клопотання не вбачається не можливість запобігання відповідним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України шляхом застосування більш-м`якого запобіжного заходу, а відтак не доведено необхідність застосування найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Так, слідчий суддя надає належну правову оцінку характеризуючим підозрюваного матеріалам, зокрема сімейному стану підозрюваного, який є одруженим, наявності у підозрюваного постійного місця проживання, постійного місця роботи, а відтак і джерела прибутку, що свідчить про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків. Крім того, слідчий суддя враховує, що підозрюваний на теперішній час в повній мірі визнає свою провину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Більше того, слідчий суддя враховує, що батько підозрюваного на теперішній час має серйозне захворювання, що може свідчити про наявність необхідності в догляді за такою особою з боку підозрюваного.
Згідно п. 62 рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», п. 76 рішенням ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії», п. 51 рішення ЄСПЛ у справі «Буров проти України», у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

Відповідно до п. 46 рішення ЄСПЛ у справі «Letellier v. France», можливість того, що обвинувачений переховуватиметься від правосуддя, не є достатнім виправданням тримання під вартою, якщо можна отримати гарантії його явки до суду.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.

Беручи до уваги вищевказані обставини у сукупності, враховуючи анкетні дані підозрюваного, правова оцінка яким не була надана стороною обвинувачення, з огляду на встановлений в судовому засіданні ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що відносно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, що в повній мірі відповідатиме меті вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001137 від 21.12.2019 року відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, зобов`язавши його не залишати приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин, строком до 21.02.2020 року, в межах строків досудового розслідування.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , строком до 21.02.2020 року, наступні обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України.
Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту направити для виконання до Біляївського ВП ГУНП в Одеській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1