Справа № 382/188/16-к
Номер провадження: 1-кп/365/6/20
У Х В А Л А

29.01.2020 смт. Згурівка Київської області

Згурівський районний суд Київської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
секретар
судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000450 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тетіїв Київської області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працездатного, непрацюючого по трудовому договору, одруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Подільського районного суду м. Києва від 16.04.2013 року за ч. 2 ст. 289, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
16 січня 2020 року прокурор звернулась до суду із зазначеним вище клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що у провадженні суду перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 .
Обґрунтовує необхідність застосування такого запобіжного заходу тим, що ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз вироком Подільського районного суду м. Києва від 16.04.2013 року за ч. 2 ст. 289, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки, вчинив злочин під час іспитового строку.
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухався на мотоциклі марки «МТ-10.36», номерний знак НОМЕР_1 , у напрямку до центру міста по вулиці Незалежності в м. Яготин Київської області 9 вересня 2015 року приблизно о 22 годині 25 хвилин, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом. Під час руху проявив неуважність, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не переконався у безпечності виконуваного маневру, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21703», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 . В результаті чого пасажир мотоцикла ОСОБА_7 отримав тілесне ушкодження середньої тяжкості.
При цьому водій ОСОБА_3 допустив порушення вимог п. 1.2, п. 1.5, п. 2.1 «а», п. 2.3 «б», п. 2.9 «а», п. 10.1, п.12.1, п.12.3 ПДР України, які перебувають у прямому причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками отримання середнього ступеню тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_7 .
Підставою для подання цього клопотання є те, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, підтвердженням чого є сукупність зібраних доказів, а саме, показання потерпілого ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та висновки експертиз.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 13.06.2017 кримінальне провадження направлено до Згурівського районного суду для розгляду.
Ухвалою Згурівського районного суду від 03.07.2017 було призначено судовий розгляд, який триває.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років, не працює, проживає за рахунок тимчасових заробітків.
Прокурор вважає наявними ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Зокрема можливість вчинення ОСОБА_3 інших кримінальних правопорушень, що підтверджується витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000432 від 05.08.2017 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України, у якому обвинувальний акт 16.02.2018 спрямовано до Яготинського районного суду Київської області. Незаконно впливати на свідків та потерпілого з метою протидії об`єктивному розгляду кримінального провадження в суді, спонукання останніх до надання неправдивих показань на його користь.

Обвинувачений, будучи неодноразово судимим, останній раз звільненим від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, вчинив злочин під час іспитового строку. Ця обставина є ризиком того, що він знаючи про суворість покарання, що йому загрожує, у разі доведеності його винуватості у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, буде намагатися ухилитися від суду, вчинити спроби щодо зміни свого перебування з метою уникнення відповідальності за вчинені дії або від виконання процесуальних рішень, про що свідчить тривала його відсутність по місцю проживання, неодноразові неявки до суду та двічі оголошення його у розшук.

Ризик перешкоджання іншим чином кримінальному провадженню полягає у з`явленні обвинуваченого в судове засідання у стані алкогольного сп`яніння, неодноразові неявки до суду без поважних причин.

ОСОБА_3 має фактичне місце проживання, по якому характеризується негативно, ніде не працював та не має постійного джерела доходу, порушує громадський порядок, зловживає алкогольними напоями, раніше притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання в установах відбування покарань.

Зазначене дає обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_3 й надалі буде намагатися ухилятися від суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі та може зникнути у разі перебування на волі. Вбачається, що застосування більш м`яких запобіжних заходів унеможливить запобігання наведеним ризикам, тому просить застосувати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала. Крім того, зазначила, що 15.01.2020 у ЄРДР внесені відомості за заявою двох громадян за ч. 1 ст. 125 КК України, які вказують на ОСОБА_3 як винну особу. Вважає за неможливе застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого, зокрема домашнього арешту, який вже був застосований. Такий запобіжний захід не був скасований та продовжений за відсутності відповідних підстав. Проте на той час судові засідання не призначалися у зв`язку з проведенням експертизи.

Обвинувачений клопотання не визнав, згоден на застосування щодо нього домашнього арешту із покладенням на нього судом відповідних обов`язків. Коли щодо нього був застосований зазначений запобіжний захід, то він суворо дотримувався покладених на нього обов`язків. Не з`являвся до суду, оскільки не отримував судових повісток. Працює неофіційно, періодично поза межами місця свого проживання. Його місячний дохід складає понад 16000,00 грн постійно.

Захисник, враховуючи позицію підзахисного, також просить застосувати щодо обвинуваченого домашній арешт, який зобов`язується виконувати покладені на нього судом обов`язки. Звернув увагу на те, що ОСОБА_3 не порушував умови обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який не був продовжений за відсутності для того підстав.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення, оскільки прокурор надав докази обставин, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема вбачається, що обвинувачений переховувався від суду, у зв`язку з чим двічі був оголошений судом у розшук проте висновків не зробив, ухвали суду про застосування щодо нього приводу не були виконані у зв`язку із відсутністю останнього по місцю проживання, рідні ОСОБА_3 періодично пояснювали працівникам поліції про відсутність останнього по місцю його проживання протягом двох-трьох місяців. Відтак обвинувачений може знову переховуватися від суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків. Прокурор надала інформацію щодо направлення до суду обвинувального акта щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України під час судового провадження у цій справі. Також прокурор довела, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, та не буде достатнім для запобігання зазначеним вище ризикам з урахуванням особи обвинуваченого.
Суд також враховує, що ОСОБА_3 має задовільний стан здоров`я, за місцем проживання та реєстрації був відсутній тривалий час, негативно характеризується по місцю проживання, будучи особою працездатного віку, не має постійного місця роботи. Доказів щодо отримання доходів та місця роботи не надав.
У судові засідання 09.08.2019, 16.08.2019 та 26.09.2019 обвинувачений не з`явився, про своє місце перебування суду не повідомляв, приводи за ухвалами суду не були виконані у зв`язку із відсутністю останнього по місцю проживання, що свідчить про ухилення останнього від суду.
Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 10.10.2019 було оголошено розшук ОСОБА_3 . Ухвалою суду від 16 січня 2020 року надано дозвіл на затримання обвинуваченого для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку із ухиленням останнього від суду.
ОСОБА_3 був затриманий 20 січня 2020 року о 9 годин 45 хвилин.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Суд вбачає за необхідне із врахуванням вимог ч. 4 ст. 182 КПК України, даних про особу обвинуваченого та доведених прокурором ризиків, зокрема того, що обвинувачений тривалий час ухилявся від суду, з його слів, має щомісячний дохід у розмірі понад 16000,00 грн, визначити розмір застави у кримінальному провадженні, який буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим обов`язків, - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42040,00 грн.

Роз`яснити обвинуваченому, що заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Обвинувачений чи заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 196, 197 КПК України,-
П О С Т А Н О В И В:
Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тетіїв Київської області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів та утримувати його під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Строк тримання під вартою ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, тобто з 9 години 45 хвилин 29 січня 2020 року по 9 годину 45 хвилин 28 березня 2020 року.
Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_3 обов`язків, визначених КПК України.
Розмір застави визначити у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 42040 (сорок дві тисячі сорок) грн 00 коп.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим ОСОБА_3 , так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок отримувача UA0018661, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268119, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172.

У випадку внесення застави покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
? не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду;
? повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
? здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
? носити електронний засіб контролю.
Визначити строк дії ухвали до 9 години 45 хвилин 28 березня 2020 року.
У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розміру, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_3 та повідомити усно і письмово Згурівський районний суд Київської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення ОСОБА_3 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у цій ухвалі, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги обвинуваченим, його захисником, прокурором протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1