Справа №523/5798/20
Провадження №1-кс/523/1666/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2020 року слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 , у присутності підозрюваного, розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Одесі клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, однак відносно особи 22.06.2018 року спрямований обвинувальний акт до Малиновського районного суду м. Одеси за ст.ст.189 ч.2, 146 ч.2 КК України.

За змістом клопотання зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

Проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187 ч.2, 186 ч.2 КК України, -

Встановив:

23.04.2020 року до Суворовського районного суду м. Одеси звернулася слідча СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП Одеській області ОСОБА_8 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Відповідно до клопотання слідчого вбачається, 15.09.2019 року приблизно о 23:50 годині ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . ОСОБА_11 , знаходячись біля лавочки, розташованої на вул. Героїв оборони Одеси, буд. 88 у м. Одесі, діючи навмисно з корисливих мотивів, маючи намір на заволодіння чужим майном спрямований на напад, заздалегідь розподіливши між собою ролі, відповідно до яких ОСОБА_7 підійшов до раніше незнайомого їм неповнолітнього ОСОБА_5 та погрожуючи, став демонструвати предмет зовні схожому на пістолет, в цей час ОСОБА_11 , застосовуючи до потерпілого фізичне насилля, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилося в тому, що він однією рукою закрив рот ОСОБА_5 , іншою почав душити його за шию, внаслідок чого останній став задихатися та побоюючись за своє життя та здоров`я, намагався чинити опір нападникам, після чого ОСОБА_11 почав наносити потерпілому тілесні ушкодження, а саме удари кулаком в плече, потім в область голови: щелепу, ніс, праве око, брову, праве вухо, потилицю, внаслідок чого ОСОБА_5 впав на землю. В подальшому, реалізуючи свій злочинний намір на заволодіння чужим майном, з метою присікти опір потерпілого, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 стали тримати ОСОБА_12 за його кінцівки, фіксуючи положення його тіла, в цей момент ОСОБА_11 зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок якірного плетіння довжиною 56 см., вагою 40 грамів вартістю 40000 гривень, та дістав з його кишені мобільний телефон марки «Samsung S9 Plus» в корпусі золотистого кольору імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 вартістю 25499,86 гривень, після чого з місця скоєння злочину втекли, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим своїми діями спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 65499,86 гривень.

Крім того, 20.09.2019 року ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , знаходячись біля нічного клубу «Восток», розташованому в гідропарку «Лузанівка» по вул. Миколаївська дорога в місті Одесі, маючи намір направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи навмисно з корисливих мотивів, на центральній алеї гідропарку наблизились до ОСОБА_13 , де ОСОБА_9 застосувавши насилля яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилося в нанесенні удару ногою в область голені лівої ноги потерпілого, від якого останній втративши рівновагу, впав на землю, після чого ОСОБА_9 зірвав з шиї потерпілого золотий ланцюжок плетіння «якірне» вагою 30г. вартістю 30000 грв., а також відкрито викрав з карману джинсів мобільний телефон марки «Samsung J600» імей1: НОМЕР_3 , імей2: НОМЕР_4 вартістю 5900 гривень та наручний смарт годинник марки «Xiaomi Mi Band 3» моделі XMSH05HM вартістю 1000 гривень, в цей момент ОСОБА_7 утримував потерпілого за плечі, щоб останній не чинив опору, після чого з місця скоєння злочину втекли разом з викраденим майном, спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 36900 гривень.

За вказаним фактом 9.12.2019 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004502 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.187 ч.2 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб: за ст.186 ч.2 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколом допиту потерпілого ОСОБА_5 від 17.09.2019р., протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 , протоколами пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 18.09.2019р., 9.10.2019р., протоколами допиту свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , протоколом огляду речових доказів від та іншими доказами у їх сукупності.

30.10.2019р., 8.11.2019 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187 ч.2, 186 ч.2 КК України.

Також встановлено, що ОСОБА_7 був затриманий на підставі ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси про надання дозволу на затримання та доставку для суду щодо розгляду відносно нього клопотання.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 , мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний здійснив тяжкі кримінальні правопорушення, максимальна санкція статті якої передбачає позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна, перебував у розшуку, не працевлаштований, не маючий постійних джерел доходів, у зв`язку з чим є підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати встановленню істини по справі, незаконно впливати на потерпілого, свідків.

Прокурор підтримав клопотання слідчого, так як вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді задовольнити клопотання слідчого та застосувати найбільш суворий запобіжний захід, оскільки ОСОБА_7 протягом п`яти місяців перебував у розшуку, неодноразово притягується до кримінальної відповідальності за злочини майнової спрямованості з застосуванням насильства, передбачених ст.ст.187 ч.2, 186 ч.2 КК України, один із потерпілих є неповнолітньою особою, поведінка підозрюваного дає підстави вважати, що він може продовжити переховуватись від органів досудового розслідування, умисно ухилятися від явки до суду та слідчого з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, продовжити злочинну діяльність, впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим вважав за доцільне задовольнити клопотання слідчого, не визначати розмір застави, більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора не забезпечать належної поведінки підозрюваного.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 приєднався до думки прокурора, зазначаючи, що внаслідок кримінального правопорушення його сину була зроблена операція, потім наймали психолога, так як дитина боїться, він сам є інвалідом 2 групи на серцеве захворювання, вони були вимушені залишити місце свого мешкання та знімати інше житло через погрози невідомих осіб, які виражалися у словесному тиску порішати питання, бути м`якше, при цьому на запитання суду показав, що як таких погроз його життю не було, в правоохоронні органи з заявою не звертався, водночас вважаючи, що особи повинні нести кримінальні відповідальність відповідно Закону.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання про застосування щодо його підзахисного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що ризики прокурором не доведені, суд введено в оману, ніяких підтверджуючих документів, повісток, що підзахисного викликали до слідчого для проведення слідчих дій не має, єдиний рапорт співпрацівника поліції не може бути підставою для тримання під вартою, ОСОБА_7 є раніше не судимою особою, вироку не має, тому відносно нього діє презумпція невинуватості, крім того, підзахисний має місце проживання, де мешкає разом з родиною, виховує трьох неповнолітніх синів, характеризується позитивно, працює різноробочим у Римські - Католицької Парафії, підтверджуючи свої доводи копіями документів, в тому числі надав рішення суду, яке свідчить, що підзахисний є власником будинку АДРЕСА_2 , водночас вказуючи, що ніякого тиску зі сторони підозрюваного на потерпілих не вчинялося, у зв`язку з чим просив обрати щодо підзахисного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_7 під час розгляду клопотання просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний з позбавленням волі, запевняючи, що йому не було відомо, що його кудись викликають, він нікуди не переховувався, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де є єдиним власником будинку.

Прокурор ОСОБА_3 , в підтримку клопотання слідчої, заперечуючи щодо доводів захисту, зауважив, що розшук щодо особи виконувався, наявна розшукова справа, підозра вручалася через близьких родичів, у ОСОБА_7 була можливість поцікавитися, також зазначаючи, що підозрюваний протягом тривалого часу перебував за іншою адресою, де проводився обшук, разом з цим на запитання слідчого судді пояснив, що остання адреса місця мешкання підозрюваного, яка вказана в рапорті співпрацівника поліції, датованого 9.04.2020р. та наданого до клопотання про дозвіл на затримання це АДРЕСА_1 .

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, а також вислухавши думку прокурора, захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 згідно клопотання слідчого є запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування, іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню та незаконного впливу на потерпілого та свідків.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Однак, відповідно до вимог п.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 63 рішення у справі «Доронін проти України від 19.02.2009р.) про обрання чи продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою навіть у справах про вбивство та при спробі обвинуваченого зникнути, національні суди мають розглядати можливість застосування тих чи інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, а посилання при цьому головним чином на тяжкість обвинувачення не уявляє собою « відповідної та достатньої» підстави.

Слід також зауважити, що згідно рішення Конституційного суду України у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу, тяжкість злочину не визначається законом як підстава для застосування запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, статтею 17 КПК України про презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватись в кожній конкретній справі з урахуванням конкретних обставин.

Суд вважає, що при розгляді клопотання прокурор довів обставини передбачені п.1, 2 ст.194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187 ч.2, 186 ч.2 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик та обставини передбачені ст.177 КПК України, однак, при цьому прокурор не довів п.3 ст.194 КПК України, а саме неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання існуючих ризиків, зазначених у клопотанні.

Відповідно ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Статтею 194 ч.5 КПК України передбачено, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Таким чином, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, на підставі наданих сторонами доказів, оцінюючи у сукупності обставини інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, приймаючи до уваги доводи захисту щодо подальшого належного виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; поведінку та покази самого підозрюваного, з пояснень якого виходить, що він не був обізнаний, що підозрюється у скоєнні інкримінованих йому діянь, крім цього, виходячи зі змісту клопотання вбачається, що він безпосередньо не застосовував насильство до осіб, його роль була пасивною та на теперішній час органом досудового розслідування до кінця не з`ясована; враховуючи особу ОСОБА_7 , який на даний момент є не судимою особою, підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, однак має постійне місце мешкання, так як стороною захисту було представлено документи в обґрунтування факту проживання підозрюваного у будинку АДРЕСА_2 , власником якого він є, а не АДРЕСА_1 , на яку посилався прокурор; підозрюваний позитивно характеризується, наявні міцні соціальні зв`язків, в тому числі утриманці, а саме троє дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; те, що він до затримання працював, що також знайшло своє документальне підтвердження під час розгляду клопотання, ніяких даних про наявність впливу на потерпілих, свідків не зафіксовано, слідчий суддя дійшов до висновку, що ОСОБА_7 не буде переховуватись від органів досудового розслідування, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як винятковий запобіжний захід, що застосовується винятково в разі неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, що надасть змогу запобігти ризиків передбачених ст.177 КПК України, не може бути застосований до підозрюваного, так як з урахуванням наявності реальних ризиків, особи ОСОБА_7 для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, достатньо застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 КПК України, заборонивши підозрюваному залишати місце свого мешкання цілодобово, що на думку слідчого судді буде достатнім для тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, та достатнім для запобігання ризиків і забезпечення належної поведінки підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

В клопотанні слідчої СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП Одеській області ОСОБА_8 погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто 24.06.2020р. включно.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

1) Заборонити залишати місце свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово;

2) Прибувати до кабінету слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області за першою вимогою.

3) Не відлучатися за межі м. Одеси та Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

4) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

5) Покласти на ОСОБА_7 обов`язок утримуватись від можливого спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

6) Носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків, що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід, а також те, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою особи, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, а також положення ч.6 ст.195 КПК України відповідно яких, відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного, обвинуваченого при обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі або у вигляді домашнього арешту.
За змістом положень ст.202 ч.3 п.1 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Направити копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту для виконання органу Національної поліції, а саме до Лиманського ВП ГУНП в Одеській області за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ч.4 ст.181 КПК України орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому.

Разом з цим організацію виконання ухвали суду покласти на прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 процесуального керівника у кримінальному провадженні за №0004502 від 9.12.2020 року.

Строк дії ухвали складає 2 місяці з дня її проголошення та припиняє свою дію 24.06.2020 року.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1