Номер провадження: 11-сс/813/497/20
Номер справи місцевого суду: 947/5260/20 1-кс/947/2346/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.03.2020 року у кримінальному провадженні №0009192 від 09.11.2014 року, -
встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та продовжено строк тримання під до 15.05.2020 року, щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сумгаіт, Республіка Азербайджан, азербайджанця, громадянина Республіки Азербайджан, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
18.09.2015 року Луцьким районним судом Волинської області за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст.185 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим терміном3 роки, відносно якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002668 від 08.05.2018 за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 187 КК України перебуває на розгляді у Приморському районному суді м. Одеси,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Мотивуючи прийняте рішення про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.
Крім того, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_8 на теперішній час також обвинувачується у вчиненні інших кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні №0002668 від 08.05.2018 року за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 187 КК України, яке перебуває на розгляді у Приморському районному суді м. Одеси.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту. Зазначає, що слідчим суддею необґрунтовано продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки вищевказані ризики є необґрунтованими.
Заслухавши суддю-доповідача; захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою доводів апеляційної скарги та матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0009192 від 09.11.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 115, ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кримінального кодексу України, який кваліфікується як розбій напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб, в ході якого 27.12.2020 року біля будинку № 9/3 по вул. Палубна у м. Одесі заволоділи майном ОСОБА_10 грошима в сумі 15000 гривень, мобільним телефоном марки «IPhone Х» чорного кольору з серійним номером НОМЕР_1 та абонентським номером НОМЕР_2 , а також майном ОСОБА_11 , а саме норковою шубою з капюшоном коричневого кольору, грошовими коштами в сумі 15000 гривен, мобільним телефоном марки «IPhone XS max» чорного кольору у білому чохлі з серійним номером НОМЕР_3 та абонентським номером НОМЕР_4 , картами «Приват банку» та банку «Південий» виданими на ім`я потерпілої, золотими виробами, а саме золотими сережками вагою 3 грама та золотим браслетом плетіння бісмарк вагою 5 грам.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

Згідно ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
При розгляді апеляційної скарги, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст. 199 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що на стадії розгляду слідчим суддею питання про продовження строку тримання під вартою, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Апеляційний суд вважає, що тяжкість та обґрунтованість пред`явленої на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 підозри, яка була повідомлена у відповідності до вимог Глави 22 Кримінального процесуального закону України, необхідність завершення досудового розслідування, а також існування ризиків, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, виправдовує продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 , та дають апеляційному суду можливість прийти до висновку про обґрунтованість рішення слідчого судді про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і орган досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані.

Апеляційним судом встановлено, що при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано врахував, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про можливу причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим, відсутність у нього місця роботи, він є громадянином іншої держави, та той факт, що існуючі ризики не зменшились, у зв`язку з чим дійшов вірного висновку про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_8 також обвинувачується у вчиненні інших кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні№0002668 від 08.05.2018 року за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 187 КК України, яке перебуває на розгляді у Приморському районному суді і на даний час підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як слідчим суддею районного суду, так і апеляційним судом, встановлено не було.

Разом з тим, спростовуються твердження захисника щодо невмотивованості в оскаржуваній ухвалі неможливості застосування домашнього арешту, оскільки слідчий суддя врахувавши, обставини передбачені ст. 178 КПК України, дійшов висновку про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з яким апеляційний суд погоджується, виходячи з конкретних обставин даного кримінального провадження.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_12 , виходячи з вимог ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України, та з урахуванням наявності на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри у скоєнні останньою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, існування ризиків та необхідністю проведення ряду слідчих дій органом досудового розслідування, зокрема: отримати висновки комплексної судово-медичної, комплексної вибухо-технічної, молекулярно-генетичної, комплексної балістичної та дактилоскопічної експертиз, додатково допитати потерпілих, отримати інформацію від операторів мобільного зв`язку та провести її аналіз, змінити повідомлення про підозру; та виконанню вимог ст. 290 КПК України, у слідчого судді існували підстави для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, а тому апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.03.2020 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0009192 від 09.11.2014 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4