Справа № 991/2591/19
Провадження1-кс/991/3188/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , детектива ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_6 , про встановлення строку для проведення досудового розслідування та прийняття прокурором процесуального рішення у кримінальному провадженні № 0002664,

установив:

11.12.2019 до Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання, мотивоване тим, що в ході надання правової допомоги ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_3 стало відомо, що відносно її клієнта проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002664 від 27.11.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

У кримінальному провадженні № 0000326 від 28.04.2014 ОСОБА_6 26.02.2015 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

У подальшому, з кримінального провадження № 0000326 матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_6 та інших осіб 27.11.2015 виділені у кримінальне провадження № 0002664.

Адвокат зазначає, що стороною обвинувачення не вживаються належні заходи, спрямовані на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального провадження, про що свідчить той факт, що станом на грудень 2019 року досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні не завершене, а прокурором, без наявності законних підстав, неодноразово приймаються рішення про зупинення досудового розслідування з різних підстав.

Разом з цим, посилаючись на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України» від 13.05.2014 № 1261-VІІ, яким внесені зміни до п. 3, 4 примітки до ст. 364 КК України, стверджує, що притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності є безпідставним та незаконним, оскільки в його діях відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

У зв`язку з чим, посилаючись на статті 283, 114 КПК України, просить встановити строк один місяць з дня проголошення ухвали для проведення досудового розслідування та для прийняття прокурором одного з передбачених ч. 1 ст. 283 КПК України процесуальних рішень у кримінальному провадженні № 0002664 від 27.11.2015 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, за результатами проведення досудового розслідування; покласти на слідчих/детективів слідчої групи, якими здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні обов`язок виконання ухвали щодо проведення повного обсягу необхідних слідчих дій у визначений судом строк досудового розслідування; покласти на прокурора (старшого групи прокурорів), який здійснює процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні обов`язок виконання ухвали щодо прийняття ним одного з передбачених ч. 1 ст. 283 КПК України процесуальних рішень у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримала, з підстав викладених у ньому, просила клопотання задовольнити та встановити органу досудового розслідування строк у 1 місяць для завершення проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002664 від 27.11.2015.

Прокурор ОСОБА_4 та детектив ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували. Пояснили, що на виконання постанови Генерального прокурора України від 19.11.2019, якою змінена підслідність кримінального провадження № 0002664 від 27.11.2015, керівником Другого підрозділу НАБУ винесена постанова від 11.12.2019 про визначення групи детективів НАБУ у цьому провадженні. Звернули увагу, що строк досудового розслідування по цьому кримінальному провадженню не сплив, тому підстави для задоволення клопотання захисника відсутні.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

У ході судового розгляду клопотання та доданих до нього матеріалів встановлено, що Генеральною прокуратурою України здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002664 від 27.11.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

Встановлено також, що 26.02.2015 та 19.06.2015 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0000326 від 28.04.2014.

З матеріалів справи встановлено, що захисник ОСОБА_3 , діючи в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , зверталася до Генеральної прокуратури України, заступника Генерального прокурора керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, із клопотаннями в порядку ст. 220 КПК України, в яких просила закрити кримінальне провадження № 0002664 відносно ОСОБА_6 у зв`язку з відсутністю в діяннях останнього складу кримінального правопорушення.

Згідно відповідей від 29.11.2019, 03.12.2019 на дані клопотання, адвоката ОСОБА_3 повідомлено про те, що постановою Генерального прокурора України від 19.11.2019 підслідність кримінального провадження № 0002664 визначено за НАБУ. Одночасно роз`яснено, що матеріали до органу досудового розслідування станом на 02.12.2019 не надійшли та кримінальне провадження не прийняте до провадження детективам НАБУ.

Встановлено, що 11 грудня 2019 року керівником Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ винесено постанову про доручення проведення досудового розслідування групі слідчих та визначення старшого слідчої групи, якою, зокрема, доручено внести відомості до ЄРДР щодо прийняття кримінального провадження № 0002664 від 27.11.2015 до свого провадження.

Звертаючись до слідчого судді із даним клопотанням, захисник ОСОБА_3 фактично оскаржує тривалість досудового розслідування, не згодна із строками досудового розслідування, яке триває понад п`ять років та вважає, що прокурор зобов`язаний в найкоротший строк, після повідомлення особі про підозру, здійснити одну із дій, визначених ст. 283 КПК України.

Детектив та прокурор у судовому засіданні пояснили, що кримінальне провадження № 0002664 від 27.11.2015 виділене із кримінального провадження № 0000326 від 28.04.2014., у межах якого ОСОБА_6 повідомлено про підозру. На даний час досудове розслідування зупинене, у зв`язку з тяжкою хворобою останнього, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження. Підтвердили, що досудове розслідування неодноразово зупинялося та відновлювалося, а також були винесені постанови про продовження строку досудового розслідування: до 8 місяців, а пізніше до 11. Враховуючи всі перелічені обставини, детектив стверджує, що строк досудового розслідування не сплив, тобто, у детективів НАБУ, яким нещодавно передана справа, є час для ознайомлення з матеріалами справи та вчинення процесуальних дій, у тому числі, за необхідності, поставити питання про продовження строку досудового розслідування до 12 місяців.

Відповідно до ст. 283 КПК, особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження. Прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Відомості про закінчення досудового розслідування вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Статтею 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Згідно ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Згідно частини 2 цієї статті будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Відповідно до положень п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченого цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадження.

Отже, виходячи із повноважень слідчого судді, а також повноважень слідчого та прокурора, що визначені, зокрема, статтями 40 та 36 КПК України, враховуючи позицію сторони захисту, яка викладена у клопотанні та під час судового засідання, слідчий суддя вважає, що підстави для встановлення строку для прийняття слідчим та прокурором процесуального рішення відсутні.

Слід звернути увагу на те, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Наведене вище узгоджується із висновком Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду, який знайшов відображення у постанові від 16.05.2019 за № 761/ 20985/18 (провадження № 51-8007 км 18), де зазначено, що жодною з норм кримінального процесуального закону, не передбачене повноваження слідчого судді про встановлення слідчому процесуального строку для закінчення досудового розслідування. Беззаперечно, ухвалюючи таке рішення слідчий суддя виходить за межі КПК України, адже таке рішення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Окрім того, як прямо передбачено ч. 2 ст. 28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, а слідчий суддя лише в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції,

Тому, у даному випадку слідчий суддя не наділений повноваженнями для встановлення відповідних граничних строків досудового розслідування.

Також слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Зокрема пунктом п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

Тобто, предметом оскарження недотримання розумних строків досудового розслідування може бути виключно рішення прокурора про відмову у задоволенні відповідної скарги.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про встановлення строку для проведення досудового розслідування та прийняття прокурором процесуального рішення у кримінальному провадженні не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 3, 7, 28, 36 , 40, 113, 114, 238, 308, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 26 грудня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1