Справа № 645/1849/17
Провадження № 1-в/645/137/20
У Х В А Л А
іменем України

24 червня 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в у м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2, ст. 185 ч.3, ст. 186 ч.2 Кримінального кодексу України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в :
Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 4 лютого 2020 року визнано ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки. У зв`язку зі звільненням засудженого ОСОБА_5 з випробуванням покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, також додатково покладено на засудженого ОСОБА_5 обов`язок, передбачений п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Визнано ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання:

За ст. 185 ч.2 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі;

За ст. 185 ч.3 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі

За ст. 186 ч.2 КК України до 4 (чотирьох) років і 5 (п`яти) місяців позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді чотирьох років і п`яти місяців позбавлення волі; На підставі ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за вироком Московського районного суду м.Харкова від 01.12.2015 року за ч.1 ст. 185 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі. Запобіжний захід ОСОБА_4 до набранням вироком законної сили та направлення його для подальшого відбуття покарання, суд вважає необхідним залишити раніше обраний у виді тримання під вартою у Харківському слідчому ізоляторі. В строк відбуття покарання зараховано ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 11січня 2018 року по 25 липня 2019 року. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту його фактичного затримання 25 жовтня 2019 року.
Ухвалою суду від 06 лютого 202 року виправлено описку в описовій та резолютивній частинах вироку Фрунзенського районного суду м.Харкова від 4 лютого 2020 року у відношенні ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2, ст. 185 ч.3, ст. 186 ч.2 Кримінального кодексу України та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, зазначивши: На підставі ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за вироком Московського районного суду м.Харкова від 01.12.2015 року за ч.1 ст. 185 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі, замість на підставі ч.4 ст. 70 КК України.
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з відповідним зверненням про застосування ч.5 ст. 72 КК України, просить суд зарахувати судом строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, просив розглянути звернення у його відсутність.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволенні клопотання заперечував, вважаючи його необґрунтованим і безпідставним.
Суд вислухавши думку прокурора, матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє увязнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Згідно з Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 було внесено зміни до ч.5 статті 72 Кримінального кодексу України, яку викладено в такій редакції: 5. Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
21.06.2017 ч.5 ст.72 КК України викладено у новій редакції, яка передбачає що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Порядок зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання передбачений саме законом України про кримінальну відповідальність, а не будь-яким іншим (в т.ч. кримінальним процесуальним законодавством). Так, ст. 72 КК України, норма якої застосовується і є предметом розгляду в цьому касаційному провадженні, розміщена в розділі ХІ Загальної частини КК України під назвою «Призначення покарання». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 3 КК України злочинність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом;
- встановлене у ч. 5 ст. 72 КК України як в окремій структурній частині (нормі) закону про кримінальну відповідальність правило безпосередньо пов`язане з тим обсягом правообмежень, які особа зазнає у зв`язку із вчиненим злочином;
- відповідно до ст. 1 Закону України від 30 червня 1993 року № 3352-XII «Про попереднє ув`язнення» таке ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Проте у ст. 72 КК України йдеться не про застосування попереднього ув`язнення як кримінального процесуального заходу, а про зарахування його строку у строк покарання. Таким чином, у зазначеній нормі КК України йдеться про визначення кінцевої тривалості покарання, яке особа повинна відбувати;
- зміни, що стосуються правил обчислення та зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання, впливають на кримінально-правове становище засудженої особи та на обсяг тих правообмежень, які становлять зміст призначеного судом покарання і застосовуються до засудженого, якому воно призначено. Внаслідок зміни цих правил у особи виникає право на зарахування більшої (чи, навпаки, меншої) кількості днів попереднього ув`язнення у строк покарання, яке їй потрібно реально відбувати. Зі свого боку це впливає на призначене покарання шляхом визначення його тривалості (на збільшення або зменшення такого строку відбування покарання) чи звільнення від його відбування, заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, строки судимості та інші передбачені КК України кримінально-правові наслідки для особи.
Викладене підтверджує, що положення про правила складання покарань та зарахування попереднього ув`язнення, закріплені у ст. 72 КК України, є нормами матеріального кримінального права.
У постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 06 червня 2018 року (справа № 180/746/16-к) приділено значну увагу дослідженню правової природи попереднього ув`язнення як запобіжного заходу. Зокрема, суд звернув увагу на мету та підстави, часові проміжки застосування запобіжних заходів, на те, що вони не переслідують мету покарання.
Однак, зараховуючи на підставі ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення у строк відбування покарання, суд бере до уваги сам факт перебування особи під вартою, а не окремі процесуальні аспекти його застосування, як-от: підстави, порядок, мета та ін.
Підстави, порядок та мета, а також законність попереднього ув`язнення є предметом дослідження на більш ранніх етапах кримінального провадження до моменту призначення покарання та зарахування в його строк строку попереднього ув`язнення.
Вищенаведені та інші процесуальні аспекти випливають з правової природи самого попереднього ув`язнення, а не з порядку зарахування його строку у строк покарання на етапі призначення покарання.
Вони жодним чином не впливають на визначений у КК України алгоритм зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання (день за день або ж день за два дні).
Велика Палата Верховного Суду своєю постановою від 29.08.2018 року (справа №663/537/17)констатує, що: - «попереднє ув`язнення» та «зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання» - не тотожні поняття. Норма ч. 5 ст. 72 КК України про зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є нормою матеріального кримінального права, а не кримінального процесуального права. Ця норма за своєю суттю та цілями не виконує функцію вирішення процесуальних питань, а є складовою частиною інституту призначення покарання, який, у свою чергу, є одним з кримінально-правових інститутів, передбачених у розділі ХІ Загальної частини КК України;
-зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є кримінально-правовим наслідком діяння в розумінні ч. 2 ст. 4 КК України, який впливає на становище особи за ст. 5 КК України (поліпшує або погіршує його);
- Закон № 838-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином поліпшує становище особи у розумінні ст. 5 КК України, оскільки передбачає коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
- Закон № 2046-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином погіршує становище особи у розумінні ст. 5 КК України, оскільки вводить (повертає) коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі;
- вирішуючи питання про те, якою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено у ч. 2 і 3 ст. 4 КК України, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність, а не правила дії у часі кримінального процесуального закону.
Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» (№ 2046-VIII від 18.05.2017), ч. 5 ст. 72 КК України викладена в новій редакції: попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 КК України, до часу, який передував дню набрання чинності вказаним Законом, застосувати положення ч. 5 ст. 72 КК України, у редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII, що діяла до 21.06.2017 року, і зараховується обвинуваченому у строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, однак,

Зазначеним вироком суду в строк відбуття покарання зараховано ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 11січня 2018 року по 25 липня 2019 року.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту його фактичного затримання 25 жовтня 2019 року..

За наведених обставин, підстав для застосування щодо засудженого ОСОБА_6 положень ч.5 ст.72 КК України(в редакції Закону України від 21 листопада 2015 року №838-VШ) немає, у звязку з чим у заяві слід відмовити.
Керуючись ч.5 ст.72 КК України, ст.ст. 539, 395 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
В задоволенні заяви ОСОБА_6 про перерахунок строку покарання відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 21 листопада 2015 року №838-VШ) - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її винесення.

Головуючий суддя -