ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7586/19 Номер провадження 11-сс/814/205/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Лубни, Полтавської області, неодруженого, безробітного, паспорт НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого
у рамках кримінального провадження № 0001003 від 10 серпня 2019 року
за ознаками злочинів передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України
за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 27 лютого 2020 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27 лютого 2020 року задоволення клопотання старшого слідчого СВ СУ ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001003 від 10 серпня 2019 року, за ознаками злочинів передбачених ч. 3 ст. 187 , ч. 3 ст. 289 КК України.
Продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , в межах строку досудового розслідування до 29 квітня 2020 року.
Рішення місцевого суду мотивовано тим, що ризики зазначені в клопотанні про продовження тримання під вартою ОСОБА_7 , які були враховані при обранні йому цього запобіжного заходу, на даний час існують та не зменшилися.
Не погодившись із вказаним рішенням суду, адвокатом ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 від 27 лютого 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та ухвалити нову ухвалу, обравши більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час із застосуванням засобу електронного контролю.
З рішенням районного суду не погоджується, так як останнє прийняте з порушенням норм процесуального законодавства, не відповідає повноті судового розгляду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що підозра оголошена ОСОБА_7 є необґрунтованою, а ризики зазначені слідчим та прокурором відсутні.
Відзначив, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки та позитивно характеризується, ніяким чином не перешкоджає кримінальному провадженню та не збирається цього робити. Бажає, щоб винні були притягнуті до кримінальної відповідальності. ОСОБА_7 не збирається вчиняти інші кримінальні правопорушення або продовжувати кримінальне правопорушення у якому його незаконно підозрюють.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, позицію сторін, дослідивши матеріали додані до клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченим цим Кодексом.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Як вбачається з матеріалів провадження, у провадженні СУ ГУНП у Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001003 від 10 серпня 2019 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.
В ході проведення досудового розслідування кримінального провадження №0001003 від 10 серпня 2019 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України було встановлено, що 10 серпня 2019 року ОСОБА_10 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, захопили ОСОБА_11 , як заручника, з метою спонукання ОСОБА_12 , до вчинення дії, а саме надання грошових коштів нападникам, як умови звільнення заручника.

30 жовтня 2019 року ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаних злочинів, на даному етапі провадження підтверджується зібраними по кримінальному провадженню в їх сукупності, доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 10 серпня 2019 року, під час якого зафіксовано обстановку та речові докази у кримінальному провадженні; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 10 серпня 2019 року та додаткового допиту від 11 серпня 2019 року, під час якого останній розповів про обставини вчинення відносно нього злочинів; протоколом проведення слідчого експерименту проведеного з потерпілим ОСОБА_11 від 10 серпня 2019 року, під час якого останній розповів та показав на місці про обставини вчинення відносно нього злочинів; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 та додаткового допиту від 11 серпня 2019 року та 30 жовтня 2019 року, під час якого остання розповіла про обставини вчинення відносно неї кримінальних правопорушень; протоколом перегляду відеозапису від 22 вересня 2019 року, з камер зовнішнього відеонагляду з будівель м. Лубни; протоколом огляду автомобіля "Volkswagen Т5" від 13 вересня 2019 року, який виявлено в полі на відстані 1 км від автотраси Київ-Харків поблизу с. Повстин, Пирятинського району Полтавської області; протоколом пред`явлення особи для впізнання звід 30 жовтня 2019 року під час якого потерпіла ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_10 , як одного з осіб нападників; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 30 жовтня 2019 року під час якого потерпіла ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_7 , як одного з осіб нападників; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_10 від 30 жовтня 2019 року, під час якого останній розповів про вчинення злочинів; протоколом слідчого експерименту від 30 жовтня 2019 року проведеного з підозрюваним ОСОБА_10 ; висновками товарознавчих експертиз № 1603 від 10 вересня 2019 року, № 1604 від 13 вересня 2019 року, № 1605 від 10 вересня 2019 року; № 1606 від 13 вересня 2019 року; висновком судово-медичної експертизи № 134 від 21 серпня 2019 року, згідно якого, на тілі ОСОБА_11 встановлені тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці нижньої повіки лівого ока, рубця лівої виличної ділянки, що є наслідком загоювання забитої рани, садна правого кульшового суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; висновком автотоварознавчої експертизи № 260 від 12 вересня 2019 року; протоколом огляду предмета від 04 грудня 2019 року, в ході якого було оглянуто cкладний ніж, який було виявлено та вилучено під час обшуку автомобіля марки «Ford Mondeo» д. н. з. « НОМЕР_3 », яким користується ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення речей для впізнання від 09 грудня 2019 року з потерпілим ОСОБА_11 , в ході якого останній впізнав cкладний ніж, який було виявлено та вилучено під час обшуку автомобіля марки «Ford Mondeo» д. н. з. « НОМЕР_3 », яким користується ОСОБА_7 , як ніж, яким нападники заволоділи в нього під час вчинення розбійного нападу; протоколом проведення слідчого експерименту проведеного з потерпілою ОСОБА_12 , від 09 грудня 2019 року, під час якого остання розповіла та показала на місці про обставини вчинення відносно неї злочинів; протоколом огляду від 10 грудня 2019 року, а саме ділянки місцевості поблизу с. Вільшанка Лубенського району Полтавської області за участю потерпілого ОСОБА_11 , в ході якого було виявлено та вилучено світодіодну стрічку від автомобіля марки «Volkswagen T5» д. н. з. « НОМЕР_4 » та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Отже, перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, колегією суддів з`ясовано, що наведені у клопотанні обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.
Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненими інкримінованими злочинами підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого злочину є обґрунтованою, що дає підстави для застосування щодо нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Перевіряючи доведеність ризиків передбачених ст. 177 КК України та обставини передбачені ст. 178 КК України, колегія суддів вважає, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні достатнім чином обґрунтовано ризики та обставини передбачені ст. 177 та 178 КПК України. ОСОБА_13 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки, підозрюваний вчинив особливо тяжкі злочини, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна. Таким чином, ОСОБА_7 , боячись тяжкості покарання, яке може бути застосоване до нього судом в разі визнання винуватим, може переховуватись від органу досудового розслідування, суду. Незаконно впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні, оскільки досудовим розслідуванням установлено, що до вчинення вказаного злочину підозрюваний ОСОБА_7 , разом зі своїми спільниками ретельно готувався. Крім цього, на даний час за скоєння вказаного злочину затримано лише дві особи, а з показів підозрюваного ОСОБА_10 , та потерпілих, напад вчинявся групою осіб у складі не менше чотирьох осіб, що свідчить про те, що на волі залишається ще не менше 2 осіб причетних до вчинення вказаного злочину. Наведене дає підстави вважати що знаходячись на волі, підозрюваний ОСОБА_7 , самостійно або за допомогою своїх спільників які до цього часу не затримані та перебувають на волі, достеменно знаючи місце проживання потерпілих, матиме можливість шляхом умовлянь, погроз, залякування, а також вчинивши інший умисний насильницький злочин відносно потерпілих, вплинути на їхні покази у кримінальному провадженні. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування по кримінальному провадженню лише розпочате, у зв`язку із чим триває збір доказів, у тому числі і речей, документів, які можуть мати істотне значення для об`єктивного та повного проведення досудового розслідування. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки до цього часу у кримінальному провадженні залишаються не проведені численні слідчі дії, участь у проведенні яких підозрюваного ОСОБА_7 , є необхідною задля досягнення повноти, всебічності, об`єктивності та неупередженості досудового розслідування. Перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_7 , без продовження йому строку тримання під вартою, матиме можливість перешкоджати проведенню вказаних слідчих дій, що призведе до втрати доказів у кримінальному провадженні та не забезпечить своєчасного прийняття законного і обґрунтованого рішення по справі. А також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на даний час у кримінальному провадженні не встановлено будь-яких відомостей про наявність у підозрюваного ОСОБА_7 , місця працевлаштування, джерело його прибутків є невідомим. Тому, на підставі викладеного, є всі підстави вважати що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, без продовження йому строку тримання під вартою, або в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, який не пов`язаний з позбавленням волі, продовжить свою злочинну діяльність, вчиняючи інші умисні тяжкі та особливо тяжкі, корисливі злочини з метою отримання незаконного джерела прибутку на проживання.
Тому, з огляду на зазначене апеляційний суд вважає, що на теперішній час не зменшилися ризики , передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Отже, з огляду на зазначені ризики, та з урахуванням обставин ст. 178 КПК України слідчий суддя прийшла до вірного висновку, продовживши строк запобіжного заходу у вигляді тримання, оскільки лише він зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного
Доводи апелянта про відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України є неспроможними та спростовується зазначеними вище обставинами.

Посилання захисника, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки судом розцінюється негативно, оскільки за наявності даної обставини, це не завадило йому вчинити особливо тяжкі злочини.

Твердження апелянта, що до підозрюваного застосовувалося фізичне насильство, не спростовує обґрунтованість підозри та необхідність обрання запобіжного заходу. По вказаному факту на даний час проводиться перевірка відповідними органами, та кінцеве рішення не відоме.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 27 лютого 2020 року без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3