Провадження № 1-м/679/1/2020
Справа № 679/414/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку Новомосковського міського суду Тульської області від 22 січня 2018 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Славута Хмельницької області, українки, громадянина України, розлученої, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей, з вищою освітою, непрацюючої, жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника Управління міжнародної правової допомоги начальник відділу передачі засуджених осіб та виконання вироків Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України ОСОБА_5 звернулася до суду з письмовим клопотанням в порядку ст.609 КПК України про приведення у відповідність із законодавством України вироку Новомосковського міського суду Тульської області Російської Федерації від 22.01.2018 року яким ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді 13 років позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.30, п. "а" ч.4 ст.228.1 (два епізоди) (замах на незаконний збут наркотичних засобів, з використанням електронних та інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу "Інтернет"), організованою групою, у значному розмірі), ч.3 ст.30, п. "а","г" ч.4 ст.228.1 (два епізоди) (замах на незаконний збут наркотичних засобів, з використанням електронних та інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу "Інтернет"), організованою групою, у великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

Клопотання мотивовано тим, що 04.03.2020 року наказом Міністерства юстиції України № 783/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженої вироком суду Російської Федерації громадянки України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для подальшого відбуття покарання на території України.

Представник Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, в клопотанні просить розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідно до положень ч.1 ст.610 КПК України неявка представника Міністерства юстиції не перешкоджає розгляду справи, у зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе проводити розгляд клопотання у відсутність заявника, виходячи з доводів клопотання та додатків до нього.

Прокурор у судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання Міністерства юстиції України, посилаючись на наявність всіх правових підстав для його задоволення.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 602 КПК України, вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту «b» частини 1 статті 9 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст.11 Конвенції, яка передбачає у разі зміни вироку застосовувати процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку.

До того ж, пунктами «а», «d» статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року закріплено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилювати кримінальне покарання засудженої особи.

При цьому суд, як це визначено у ч. 3 ст. 603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави та не вирішує питання щодо винуватості особи.

Відповідно до вироку Новомосковського міського суду Тульської області Російської Федерації від 22.01.2018 року громадянку України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.30, п."а" ч.4 ст. 228.1 (два епізоди) (замах на незаконний збут наркотичних засобів, з використанням електронних та інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу "Інтернет"), організованою групою, у значному розмірі), ч.3 ст.30, п."а","г" ч.4 ст.228.1 (два епізоди) (замах на незаконний збут наркотичних засобів, з використанням електронних та інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу "Інтернет"), організованою групою, у великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі:

- за ч.3 ст.30, п. «а» ч.4 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації (злочин від 16-17.12.2016 року) на строк 9 років, з штрафом 50000 рублів;

- за ч.3 ст.30, п. «а» ч.4 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації (злочин від 17-18.12.2016 року) на строк 9 років, з штрафом 50000 рублів;

- за ч.3 ст.30, п. «а», «г» ч.4 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації (злочин від 19.12.2016 року) на строк 9 років 6 місяців, з штрафом 80000 рублів;

- за ч.3 ст.30, п. «а», «г» ч.4 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації (злочин від 21.12.2016 року) на строк 9 років 10 місяців, з штрафом 100000 рублів.

На підставі ч.2 ст.69 Кримінального кодексу Російської Федерації, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років, з штрафом 150000 рублів.

Строк покарання ОСОБА_4 визначено рахувати з 22.01.2018 з врахуванням строку перебування під вартою в період з 22.12.2016 року по 21.01.2018 року.

Вирок набрав законної сили 15.06.2018 року.

Відповідно до довідки про відбуття строку покарання ОСОБА_4 , початком строку покарання визначено 22.01.2018 року, кінцем строку 21.12.2029 року. В строк позбавлення волі зараховано час перебування під вартою в період з 22.01.2016 року по 21.01.2018 року, з розрахунку один день перебування під вартою за один день позбавлення волі у виправній колонії загального режиму. Відбутий строк покарання станом на 30.10.2019 року становить 2 роки 10 місяців 08 днів, невідбутий строк покарання становить 10 років 01 місяць 21 день.

Згідно чинного законодавства України, замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою в особливо великих розмірах, кваліфікується за ч.3 ст.15, ч.3 ст.307 КК України, санкція якої передбачає покарання, що не перевищує 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, з урахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України, оскільки за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_4 є громадянкою України, вирок суду Російської Федерації, яким вона засуджена, набрав законної сили, надано згоду на передачу засудженої в Україну для подальшого відбування покарання, кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством України, суд вбачає підстави приведення вироку у відповідність із законодавством України.

Відповідно до ч.4 ст.610 КПК України, при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:

якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України.

Тобто законом України про кримінальну відповідальність передбачено максимальний строк позбавлення волі за кримінальне правопорушення у виді 8 (восьми) років позбавлення волі, що є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, а саме 13 (тринадцять) років позбавлення волі.

За своїм характером, відповідно до статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, покарання не повинне посилювати кримінальне покарання засудженої особи, тому, суд дотримується строку, визначеного кримінальним законом України, враховуючи, що строк покарання у виді позбавлення волі, призначений вироком Новомосковського міського суду Тульської області Російської Федерації від 22.01.2018 року, є більшим, за відповідні кримінальні правопорушення, передбачені санкціями ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України.

Підстав для визначення в даному випадку додаткового покарання у виді конфіскації майна немає, оскільки таке додаткове покарання вироком іноземного суду не призначалося.

Частиною 5 ст. 610 КПК України визначено, що невиконане додаткове покарання, призначене вироком суду іноземної держави, підлягає виконанню, якщо таке покарання за вчинення цього кримінального правопорушення передбачено законом України. Воно виконується в межах і в порядку, передбачених законодавством України.

Враховуючи вищевикладене додаткове покарання ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 150000 рублів виконанню не підлягає.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з 22.12.2016 року. Визначення режиму відбування покарання не є компетенцією суду України і належить до повноважень регіональних комісій з питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі.

З урахуванням викладеного, встановлено, що призначене ОСОБА_4 покарання судом Російської Федерації, за своїм видом є сумісним із законодавством України та у відповідності з вищезазначеним, суд вважає клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність до кримінального законодавства України вироку Новомосковського міського суду Тульської області Російської Федерації від 22.01.2018 року, відносно ОСОБА_4 таким, що підлягає задоволенню.

При вирішенні питання про зарахування строку тримання під вартою на досудовому слідстві в строк покарання засудженій ОСОБА_4 , суд враховує правову позицію Верховного Суду від 29.08.2018 (провадження 13-31 кс 18) та застосовує національне законодавство України ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі, яка визначила, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Згідно вищезазначеного, строк перебування під вартою ОСОБА_4 - з 22.12.2016 року по 15.06.2018 року включно, треба зарахувати у строк відбуття покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Оскільки, попереднє ув`язнення, у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили, тобто 15.06.2018 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9-12 Конвенції «Про передачу засуджених осіб», ст.ст.602, 610 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку Новомосковського міського суду Тульської області Російської Федерації від 22 січня 2018 року - задовольнити.

Вирок Новомосковського міського суду Тульської області Російської Федерації від 22 січня 2018 року, яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджено за ч.3 ст.30, пункту "а" ч.4 ст. 228.1, ч.3 ст.30, пунктами "а","г" ч.4 ст.228.1 КК Російської Федерації, до 13 (тринадцяти) років позбавлення волі, привести у відповідність з кримінальним законодавством України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженою за ч.3 ст. 15, ч.3 ст.307 КК України - до 8 (восьми) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 22 грудня 2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», строк перебування під вартою ОСОБА_4 з 22 грудня 2016 року по 15 червня 2018 року включно, зарахувати у строк відбуття покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 весь період відбування покарання в Російській Федерації.

Копію ухвали суду направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

Ухвала може бути оскаржена учасниками процесу, у тому числі засудженим, щодо якого вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, протягом семи днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1