КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги представника ТОВ «Барта Експо Плюс» - адвоката ОСОБА_6 , представника ТОВ «Марінеро ЛТД», ТОВ «Компанія «Сервіс-Транс», ТОВ «Моруанс», ТОВ «Квест-Мост» - адвоката ОСОБА_7 , представника ТОВ «Будівельна компанія Говерла» - адвоката ОСОБА_8 , представника ТОВ «Майкрос Інвект» - адвоката ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000147 від 09.08.2017, -

ВСТАНОВИЛА:
Зазначеною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу організації процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та контролю за негласною діяльністю управління нагляду за додержанням законів ДФС Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 та накладено арешт на активи - суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України ряду товариств в тому числі ТОВ «Барта Експо Плюс», ТОВ «Марінеро ЛТД», ТОВ «Компанія «Сервіс-Транс», ТОВ «Моруанс», ТОВ «Квест-Мост», ТОВ «Будівельна компанія Говерла», ТОВ «Майкрос Інвект».

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання прокурора містить достатньо правових підстав для його задоволення у відповідності до вимог п.1, ч.2, ч.3, ст.170 КПК України,оскільки вказане майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Адвокат ОСОБА_6 що діє в інтересах ТОВ «Барта Експо Плюс», не погоджуючись з прийнятим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на майно ТОВ «Барта Експо Плюс» та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора в цій частині. Апелянт вказує на те, що клопотання органу досудового розслідування не містить будь-яких обґрунтованих і підтверджених належними засобами доказування доводів щодо доцільності та правомірності застосування таких обмежень відносно ТОВ «Барта Експо Плюс». Додає, що клопотання органу досудового розслідування подано з порушенням ч. 10 ст. 170, ст.. 171 КПК України де не доведено необхідності накладення арешту на майно, що порушує справедливий баланс між інтересами власника майна та завданнями кримінального провадження. Вказує, що ліміти ПДВ не можуть бути речовими доказами, відповідно до положень ст.98 КПК України, його неможливо конфіскувати, здійснити його відчуження, та спрямувати на погашення цивільного позову, а тому арешт зазначених коштів сум ПДВ підлягає скасуванню.
Також зазначена ухвала була оскаржена представником ТОВ «Марінеро ЛТД», ТОВ «Компанія «Сервіс-Транс», ТОВ «Моруанс», ТОВ «Квест-Мост» - адвокатом ОСОБА_7 , представником ТОВ «Будівельна компанія Говерла» - адвокатом ОСОБА_8 , представником ТОВ «Майкрос Інвект» - адвокатом ОСОБА_9 .

Разом з тим, до початку розгляду апеляційних скарг представник ТОВ «Марінеро ЛТД», ТОВ «Компанія «Сервіс-Транс», ТОВ «Моруанс», ТОВ «Квест-Мост» - адвокат ОСОБА_7 , представник ТОВ «Будівельна компанія Говерла» - адвокат ОСОБА_8 , представник ТОВ «Майкрос Інвект» - адвокат ОСОБА_9 подали заяви про відмови від апеляційних скарг на вищезазначену ухвалу, та просили закрити апеляційне провадження.

Відповідно до ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу має право відмовитись від неї до закінчення апеляційного розгляду. Якщо ухвала суду не була оскаржена іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційними скаргами представника ТОВ «Марінеро ЛТД», ТОВ «Компанія «Сервіс-Транс», ТОВ «Моруанс», ТОВ «Квест-Мост» - адвоката ОСОБА_7 , представника ТОВ «Будівельна компанія Говерла» - адвоката ОСОБА_8 , представника ТОВ «Майкрос Інвект» - адвоката ОСОБА_9 , підлягає закриттю.
Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Оскільки дана ухвала оскаржується в частині накладення арешту на активи суми ліміту ПДВ товариства ТОВ «Барта Експо Плюс», зазначеного у резолютивній частині ухвали, то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційних вимог апелянта, а щодо інших юридичних осіб, на рахунки яких накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на рахунки останніх колегією суддів не вирішується.
Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, Офісом Генерального прокурора України здійснюється процесуальне керівництво досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000147 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.212 КК України. В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно. В обґрунтування клопотання прокурор послався на те, що майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000147. Слідчий суддя погодився з доводами клопотання та наклав арешт на майно.
З таким висновком колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Задовольняючи клопотання прокурора про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000147, слідчий суддя дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для накладення арешту на активи суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ у Державній фіксальній службі України, зокрема, ТОВ «Барта Експо Плюс» з метою забезпечення збереження речових доказів.

Посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на суми ПДВ, орган досудового розслідування повинен був зазначити, яке відношення до вчинення кримінальних правопорушень має ТОВ «Барта Експо Плюс». До клопотання не додано достатньої кількості доказів, які б вказували на існування фінансово-господарських відносин між вказаними у клопотанні суб`єктами господарської діяльності, не наведено доказів протиправної діяльності ТОВ «Барта Експо Плюс» не долучено протоколи допиту службових осіб товариства або ж допитів свідків. За наведених обстави визнання лімітів з ПДВ речовим доказом є недостатнім для прийняття рішення про накладення арешту на ці суми.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що орган досудового розслідування не зазначив сум (розмірів лімітів ПДВ) які знаходяться на рахунках товариства. Вказані обставини в їх сукупності свідчать про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів на які посилається у клопотанні орган досудового розслідування, оскільки органом досудового розслідування не надано доказів на підтвердження вказаних обставин, а відтак, дане твердження є передчасним та таким, що ґрунтується на припущеннях.

На підставі вищевикладених обставин, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційні скарги задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання органу досудового розслідування як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 170 - 173, 309, 376, 403, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В АЛ И Л А :

Закрити апеляційне провадження за апеляційними скаргами представника ТОВ «Марінеро ЛТД», ТОВ «Компанія «Сервіс-Транс», ТОВ «Моруанс», ТОВ «Квест-Мост» - адвоката ОСОБА_7 , представника ТОВ «Будівельна компанія Говерла» - адвоката ОСОБА_8 , представника ТОВ «Майкрос Інвект» - адвоката ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000147 від 09.08.2017.
Апеляційну скаргу представника ТОВ «Барта Експо Плюс» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2020 року - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2020 року, в частині задоволення клопотання прокурора відділу організації процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та контролю за негласною діяльністю управління нагляду за додержанням законів ДФС Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 та накладення арешту на активи - суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України ТОВ «Барта Експо Плюс» - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора відділу організації процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та контролю за негласною діяльністю управління нагляду за додержанням законів ДФС Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 в частині накладення арешту на активи - суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України ТОВ «Барта Експо Плюс» відмовити.

В іншій частині ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2020 року залишити без змін.

Ухвала Київського апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2022/2020 Категорія ст. 172 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_11
Доповідач: ОСОБА_1