Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

26 грудня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 10 грудня 2019 року у кримінальному провадженні № 0007457, внесеному до ЄРДР 08 грудня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 10 грудня 2019 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали визначено рахувати до 14 год. 30 хв. 06 лютого 2020 року.
Визначено розмір застави у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 153 680 грн.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді. Вказує, що судом безпідставно застосовано до ОСОБА_7 найсуворіший запобіжний захід. Зазначає, що ні прокурор в судовому засіданні, ні слідчий у своєму клопотанні, погодженому з прокурором, не навели наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_7 може ухилятись від органів досудового розслідування та суду, вплинути на свідків чи іншим чином перешкодити кримінальному провадженню. Звертає увагу, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки. Просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
На адресу апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_7 про розгляд справи у його відсутності.
Захисник ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_6 вказали на можливість розгляду справи без участі ОСОБА_7 .
Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу. Пунктом 5 ч.2 даної статті передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
З матеріалів провадження вбачається, що 09 грудня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України (а.с.6).
Під час розгляду клопотання слідчого у відповідності до вимог ст. 194 КПК України слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 вказаного злочину.

Прокурор під час розгляду справи в апеляційній інстанції вказав, що в обґрунтування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 покладається в необхідність запобіганням спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих чи свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Звернув увагу суду, що ОСОБА_7 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, останній раз вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 26.09.2017 року ОСОБА_7 було засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

26.09.2019 року ОСОБА_7 було звільнено з місць позбавлення волі.

Крім того, ОСОБА_7 ніде не працює, не має джерела постійного доходу, немає міцних соціальних зв`язків.

У зв`язку з цим, не виключається той факт, що перебуваючи на волі, ОСОБА_7 з метою ухилення від органів досудового розслідування та суду і уникнення покарання за скоєне кримінальне правопорушення може виїхати за межі України або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_7 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

За наведеного слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів, буде достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 та виключає собою можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу.

Доказів на спростування висновків слідчого судді в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 10 грудня 2019 року відносно ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3