Справа № 745/508/19
Провадження № 1-кп/745/73/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2020 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сосниця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 від 20 травня 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Полісся, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працюючого, розлученого, має на утриманні малолітніх дітей, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що в період часу з 17 квітня 2019 року по 08 годину 21 хвилину 27 травня 2019 року, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622, за місцем фактичного проживання, а саме, за адресою: АДРЕСА_1 ; в приміщенні житлового будинку спальної кімнати, в шухляді комоду, зберігав без передбаченого законом дозволу в металевій банці з написом «Сокол» суміш вибухових речовин метальної дії, яка згідно з висновком експерта №48(Вт), 447(х) від 31.05.2019 року є нітроцелюлозним та димним порохами, загальною масою 170, 1 г, у металевій банці (без напису) зберігав суміш вибухових речовин метальної дії, яка згідно з висновком експерта №48(Вт), 447(х) від 31.05.2019 року є нітроцелюлозним та димним порохами, загальною масою 4,3 г, та в згортку кольорового паперу зберігав вибухову речовину метальної дії, яка згідно з висновком експерта №48(Вт), 447(х) від 31.05.2019 року є нітроцелюлозним порохом, масою 8,7 г.
27 травня 2019 року, о 08 годині 21 хвилині, працівниками поліції на підставі ухвали слідчого судді Сосницького районного суду Чернігівської області від 26 травня 2019 року, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , виявлені та вилучені вище вказані речовини. Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, не визнав та показав, що 17.04.2019 року, коли він перебував на роботі, до нього приїхав працівник поліції з дозвільної системи ОСОБА_6 і ще два поліцейські, які запропонували показати зброю. Він являється мисливцем, мав дві мисливські рушниці та дозвіл на їх зберігання, термін дії якого напередодні продовжили до 03.05.2022 року. Коли відкрив сейф, де зберігалася зброя, працівники поліції забрали рушниці і дозвіл на їх зберігання та повідомили, що повернуть через півроку, а можливо через рік. Дали бумажку про вилучення. Порох, який він купував у магазині років 20 тому, та патрони, які у нього зберігались, не вилучали. В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що 17 квітня 2019 року, близько 10-11 години, приїхав працівник поліції ОСОБА_8 із іншими працівниками поліції, які забрали зброю і дозвіл на її зберігання, понятих не було. Документів ніяких не складали, якісь дали у поліції. Говорили, що повернуть через рік чи півроку. Потім неділі через дві провели обшук і вилучили порох та патрон. В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що він був понятим, коли на підставі ухвали суду проводили обшук в с. Полісся. В його присутності ОСОБА_4 добровільно видав порох та патрон, пояснивши, що раніше він був мисливцем. В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що ОСОБА_4 мав дозвіл на зберігання мисливської зброї, який був анульований на підставі висновку 17 квітня 2019 року. Підпис начальника Сосницького ВП про затвердження висновку про анулювання дозволу відсутній тому, що копія висновку була видана ОСОБА_4 вдома. Підставою анулювання дозволу стало повторне, протягом року, скоєння правопорушення. Зброю та дозвіл на її зберігання ОСОБА_4 видав добровільно, а тому документи про вилучення не складались. В судовому засіданні експерт ОСОБА_10 показав, що він перебуває на посаді завідувача сектору вибухотехнічних та пожаротехнічних досліджень Чернігівського НДЕКЦ МВС та був експертом у кримінальному провадженні №0000114 від 20.05.2019 року. На дослідження були надані суміші вибухових речовин метальної дії, тобто суміші мисливських порохів нітроцелюлозного та димного. Мисливський порох використовується в мисливській зброї, відрізняється від бойового пороху меншою метальною дією. Такий порох продається мисливцям. Стороною обвинувачення напідтвердження винуватостіОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, надані, а судом досліджені, наступні докази: ухвала слідчого судді Сосницького районного суду Чернігівської області від 24.05.2019 року з якої вбачається, що на підставі клопотання слідчого Сосницького ВП МВП ГУНП в Чернігівській області наданий дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 з метою виявлення та вилучення вибухової речовини пороху, який ОСОБА_4 може зберігати без передбаченого законом дозволу; протокол обшуку від 27.05.2019 року, з якого вбачається, що в господарстві по АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , на підставі ухвали слідчого судді, були виявлені та вилучені металеві банки та згорток кольорового паперу з речовиною сірого кольору, а також три предмети, схожі на набої, (а.с. 86-91); висновок експерта №48(Вт), 447(х) від 31.05.2019 року, складений за результатами судової вибухо-технічної експертизи з якого вбачається, що вилучена речовина є нітроцелюлозним і димним порохами та являються сумішшю вибухових речовин метальної дії, (а.с. 76-83); висновок експерта №615 від 31.05.2019 року, складений за результатами судової експертизи зброї, з якого вбачається, що надані на експертизу три предмети є боєприпасами, мисливськими патронами 20 калібру, іспанського виробництва, до гладкоствольної мисливської зброї, (а.с. 94-97); постанова про визнання та приєднання речових доказів від 31.05.2019року, згідно з якою суміш нітроцелюлозного та димного порохів, загальною масою 169,5 г, суміш нітроцелюлозного та димного порохів, загальною масою 4 г, нітроцелюлозний порох, масою 8,5 г, визнанні речовими доказами в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 від 20.05.2019 року, (а.с. 103-104); постанова про визнання та приєднання речових доказів від 31.05.2019 року, згідно з якою один патрон 20 калібру, дві гільзи 20 калібру, одна куля, шрот і три пижі визнанні речовими доказами в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000114 від 20.05.2019 року, (а.с. 105-106).
Стороною захисту, на спростування висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, надані, а судом досліджені, наступні докази: копія дозволу МВС України №966598 на ім`я ОСОБА_4 , з якого вбачається, що дозвіл № НОМЕР_1 , виданий 03.05.2001 року на право зберігання та носіння зброї, термін дії дозволу до 23.05.2022 року, (а.с. 57); копія посвідчення мисливця на ім`я ОСОБА_4 , виданого 08.08.2008 року, (а.с. 58); копія контрольної картки обліку добутої дичини серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , (а.с. 59); копія висновку про анулювання дозволу на зберігання вогнепальної зброї (додаток 23 до Інструкції), винесеного працівником поліції Сосницького ВП, з якого вбачається, що дозвіл № НОМЕР_1 , виданий 03.05.2001 року строком до 03.05.2022 року на дві мисливські рушниці, анульований 17.04.2019 року.
В порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622, висновок про анулювання дозволу на зберігання вогнепальної зброї начальником Сосницького ВП не затверджений (п. 12.9 Інструкції), окрім того, у висновку не вказано, що наявна у ОСОБА_4 зброя, вилучена чи взято у нього зобов`язання щодо її реалізації. Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Відповідно до ст. 7 КПК України найважливішими засадами кримінального провадження є: верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини. Доказами в кримінальному провадженні, відповідно дост. 84 КПК України є фактичні дані, отримані в передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню в тому числі подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, відповідно до положень ч. 1 ст. 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» від 26.04.2002 року, бойовими припасами визнаються патрони до нарізної вогнепальної зброї різних калібрів. Патрони та набої до гладкоствольної мисливської зброї, не є предметом злочинів, передбачених статтями 262, 263 КК України. Згідно з п. 11 під незаконним зберіганням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незалежно від тривалості в часі) без відповідного дозволу або із простроченням його дії будь-яким із зазначених предметів, що знаходиться не при особі, а в обраному нею місці. Тобто, суб`єктивною стороною кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, є наявність вини у формі умислу.
Відповідно до ст. 24 КК України, умисел поділяється на прямий і непрямий. Прямим є умисел, при якому особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.
Так, судом, на підставі особової справи №265 власника вогнепальної зброї, встановлено, що ОСОБА_4 тривалий час на законних підставах був власником мисливської зброї.
17.04.2019 року під час вилучення дозволу на зберігання зброї працівниками поліціїї були вилучені мисливські рушниці, які не є предметом злочину, передбаченого ст. 263 КК України, при цьому були залишені у ОСОБА_4 на зберіганні порох та патрони, працівники поліції говорили, що дозвіл та зброю повернуть через півроку, а можливо через рік.

Окрім того, вилучення дозволу та зброї було проведено з порушенням п. 12.9 Інструкції,висновок про анулювання дозволу на зберігання вогнепальної зброї начальником Сосницького ВП не затверджений. Отже, ОСОБА_4 діями правоохоронців був поставлений в такі обставини, за яких не міг усвідомлювати суспільно небезпечний характер свого діяння та не міг передбачати суспільно небезпечні наслідки. Таким чином, у ОСОБА_4 відсутній умисел на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Відсутність умислу на вчинення інкримінованого йому правопорушення підтверджується показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , а також діями самого обвинуваченого ОСОБА_4 , який 27.05.2019 року під час проведення обшуку добровільно видав порох та три мисливських патрони, які слідчим були вилучені, не дивлячись на те, що патрони та набої до гладкоствольної мисливської зброї, не є предметом злочинів, передбачених статтями 262, 263 КК України. Із показань експерта ОСОБА_10 вбачається, що йому на дослідження були надані суміші мисливських порохів нітроцелюлозного та димного, такі порохи продаються мисливцям, відрізняються від бойового пороху меншою метальною дією. Відповідно до п. 12.23 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, громадянам, які мають у власності мисливську гладкоствольну зброю, дозволяється придбання, зберігання та перевезення затворів (затворів із затворними рамами) до зброї відповідної моделі (за наявності дозволу на право зберігання та носіння такої зброї); придбання комплектуючих до мисливських набоїв (гільзи, мисливський порох, капсулі, дріб тощо) без отримання додаткового дозволу органів поліції на їх придбання, а також спорядження патронів до мисливської гладкоствольної зброї для особистого використання. Таким чином, стороною обвинувачення не надано суду належних доказів умислу в діях ОСОБА_4 на незаконне зберігання вибухової речовини, а саме, пороху, без передбаченого законом дозволу.
Відтак, відсутня суб`єктивна сторона злочину з відсутністю його складу, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, п.п. 18, 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, відповідно до якого неприпустимо покладати на підсудного доведення своєї невинуватості, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, обвинувачення не може грунтуватись на припущеннях.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного обвинувальний ухил є неприпустимим, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані в справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Так, у справі Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії" від 6 грудня 1988 року Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь обвинуваченого (підсудного). (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77). Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. На підставі ч. 4 даної статті КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Отже, суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, безпосередньо дослідивши надані докази стороною обвинувачення та стороною захисту, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, приходить до висновку, що, оскільки суду не надані та в судовому засіданні не здобуті докази на підтвердження вини ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а зібрані докази ґрунтуються лише на припущеннях, то суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдати. Відповідно до ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
У разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим, ухвалюється виправдувальний вирок. Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз на загальну суму 1884,12 грн., необхідно віднести за рахунок держави.

Цивільний позов не заявлявся. Речові докази: Суміш нітроцелюлозного та димного порохів, загальною масою 169,5 г; суміш нітроцелюлозного та димного порохів, загальною масою 4 г; нітроцелюлозний порох, масою 8,5 г; які передані на зберігання до кімнати озброєння Сосницького відділення поліції Менського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, необхідно знищити. Один патрон 20 калібру, дві гільзи 20 калібру, одна куля, шрот і три пижі, які передані на зберігання до кімнати озброєння Сосницького відділення поліції Менського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, необхідно повернути ОСОБА_4 . Особову справу №265 власника вогнепальної зброї ОСОБА_4 від 28.04.2001 року необхідно повернути в Сосницьке ВП МВП ГУНП в Чернігівській області. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 284, 368, 370, 373, 374, 392, 393 КПК України, У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та виправдати в зв`язку з недоведеністю його винуватості. Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз на загальну суму 1884,12 грн., віднести за рахунок держави. Речові докази: Суміш нітроцелюлозного та димного порохів, загальною масою 169,5 г; суміш нітроцелюлозного та димного порохів, загальною масою 4 г; нітроцелюлозний порох, масою 8,5 г; які передані на зберігання до кімнати озброєння Сосницького відділення поліції Менського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, - знищити. ' Один патрон 20 калібру, дві гільзи 20 калібру, одна куля, шрот і три пижі, які передані на зберігання до кімнати озброєння Сосницького відділення поліції Менського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, - повернути ОСОБА_4 . Особову справу №265 власника вогнепальної зброї на ОСОБА_4 від 28.04.2001 року повернути в Сосницьке ВП МВП ГУНП в Чернігівській області. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сосницький районний суд Чернігівської області. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1