Справа № 991/2255/19
Провадження №11-сс/991/279/19
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

24 грудня 2019 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

апелянта: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13 грудня 2019 року щодо повернення його скарги на невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінальних правопорушень,

В С Т А Н О В И Л А:

19.12.2019 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.12.2019.

І. Зміст оскаржуваного рішення.
1.1. 13.12.2019 слідчий суддя Вищого антикорупційного суду своєю ухвалою повернув ОСОБА_5 його скаргу на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ) ОСОБА_6 щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) відомостей про вчинення ТОВ «Сіті Лайф» і ТОВ «Київ Медіа» кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 157, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27 Кримінального кодексу України (далі КК).

1.2. Слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що перелік кримінальних правопорушень які, на думку скаржника, було вчинено ТОВ «Сіті Лайф» і ТОВ «Київ Медіа», передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 157, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27 КК, містить корупційні злочини, вказані у примітці до ст. 45 КК, однак жодної з умов, зазначених у п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), слідчим суддею не встановлено.

ІI. Вимоги і доводи апеляційної скарги.
2.1. На ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.12.2019 ОСОБА_5 19.12.2019 подав апеляційну скаргу.

2.2. У своїй скарзі апелянт, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просив зазначену ухвалу слідчого судді скасувати та зобов`язати Вищий антикорупційний суд повторно розглянути подану ним скаргу за вих. №3570/29 від 29.11.2019 на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_6 .
2.2.1. Свої вимоги ОСОБА_5 обґрунтовує наступним:

у заяві про вчинене кримінальне правопорушення він самостійно кваліфікував протиправні дії ТОВ «Сіті Лайф» і ТОВ «Київ Медіа» за ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 157, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27 КК, із яких ст. ст. 191, 364 є підслідними НАБУ;

на думку апелянта, керівник Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_6 порушив вимоги ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК, однак при розгляді скарги на бездіяльність органу досудового розслідування, слідчий суддя не з`ясував зазначені у заяві ОСОБА_5 фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, не дослідив матеріали, додані до заяви, та формально прийняв рішення про повернення скарги;

слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень та самостійно встановив, що посадові особи ТОВ «Сіті Лайф» і ТОВ «Київ Медіа» не є службовими особами державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, що містить у статутному капіталі частки державної або комунальної власності, що перевищує 50 відсотків;

вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді порушує його право на доступ до правосуддя, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) та національних судів.

ІII. Позиція учасників провадження.
3.1. Апелянт ОСОБА_5 для участі в судовому засіданні 24.12.2019 не прибув, хоча про дату і час його продовження був повідомлений належним чином. На електронну пошту суду надіслав клопотання про перенесення судового засідання з причини його перебування в цей самий час в іншому судовому засіданні у слідчої судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_7 . Однак, доказів, які б підтверджували зазначені обставини не надав.

3.2. Інші учасники, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5 , на судове засідання не прибули.

IV. Обставини, встановлені колегією суддів під час розгляду апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені доводи, колегія суддів встановила наступне.

4.1. 26.11.2019 ОСОБА_5 звернувся до керівника Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_6 із заявою про вчинення ТОВ «Сіті Лайф» і ТОВ «Київ Медіа» кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 157, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27 КК (а. с. 5-8, 29-32).

4.2. Оскільки після спливу 24 годин із моменту подання ОСОБА_5 заяви, витяг із ЄРДР та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки йому не було надано, у зв`язку з чим 29.11.2019 він звернувся зі скаргою до слідчого судді Вищого антикорупційного суду (а. с. 1-4, 9).

4.3. Ухвалою від 13.12.2019 слідчий суддя Вищого антикорупційного суду повернув вказану скаргу заявнику з мотивів її непідсудності цьому суду (а. с. 24, 33-34).

4.4. Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_5 19.12.2019 звернувся з апеляційною скаргою на вищевказану ухвалу до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (а. с. 15-23, 36).

V. Мотиви і висновки колегії суддів.
5.1. Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. Якщо для участі в розгляді в судове засідання не прибули учасники кримінального провадження, участь яких згідно з вимогами цього Кодексу або рішенням суду апеляційної інстанції є обов`язковою, апеляційний розгляд відкладається.
Оскільки ОСОБА_5 до свого клопотання про перенесення судового засідання не надав жодних доказів (наприклад, роздруківки графіку судових засідань із веб-сайту Вищого антикорупційного суду), які б підтверджували його перебування в судовому засіданні в слідчої судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_7 , то колегією суддів не встановлено поважних причин дляперенесення судового засідання на іншу дату і час. У зв`язку з чим, на думку колегії суддів, неявка для участі в судовому засіданні без поважних причин особи, яка подала апеляційну скаргу, не перешкоджає проведенню розгляду.
5.2. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні заявником може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 306 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК, з урахуванням положень глави 26 КПК.

У заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 наводяться такі обставини, які на його думку, свідчать про наявність ознак складу злочину у діях засновників (учасників) ТОВ «Сіті Лайф» і ТОВ «Київ Медіа»: «16.07.2019 заявник зайшов до кабінки внутрішньобудинкового ліфту, що знаходиться в Солом`янському районі м. Києва по пр-ті Повітрофлотському, 21/2 (2 під`їзд) та через гострі кути погано змонтованого рекламного стенду пошкодив свій одяг. Ознайомившись із інформаційним наповненням даного стенду прийшов до висновку, що він розміщений TОB «Київ Медіа», . Далі шляхом телефонного дзвінка з`ясував факт приналежності цього стенду ТОВ «Київ Медіа». Паралельно уточнив інформацію і про наявність дозвільної документації на розміщення ТОВ «Київ Медіа» політичної реклами на даному стенді та на потребі її зняття 20.07.2019. Повторно ОСОБА_5 телефонував 21.08.2019 до ТОВ «Київ Медіа», однак товариство мало зовсім іншу назву ТОВ «Сіті Ліфт». Згодом виявилося, у ТОВ «Сіті Ліфт» не було дозвільної документації. При цьому, на неодноразові заяви і прохання ОСОБА_5 щодо потреби у знятті політично-агітаційних матеріалів зі стенду ТОВ «Сіті Ліфт» чи ТОВ «Київ Медіа» у належний спосіб не реагують та існуючих дефектів конструкції стенду не усувають. За результатами спілкування з представниками ТОВ «Сіті Ліфт» і ТОВ «Київ Медіа» він прийшов висновку, що насправді це є незаконна господарська діяльність групи аферистів, що передбачає отримування незаконного прибутку і приховування цього прибутку від оподаткування. Сумарний збиток від діяльності даного організованого злочинного угрупування складає близько 1,2-1,5 мільярди гривень у рік».

Предметна підсудність Вищого антикорупційного суду визначається ст. 33-1 КПК, а з 22.09.2019 ст. 33-1 КПК з урахуванням положень п. 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК у редакції Закону України № 100-IX від 18.09.2019.

Вищому антикорупційному суду підсудні серед іншого кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених у примітці ст. 45 КК, зокрема, злочини, передбачені ст. ст. 191, 364 КК (на які серед іншого вказує заявник), якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК (ч. 1 ст. 33-1 КПК, примітка ст. 45 КК).

У той же час, як вірно зауважив слідчий суддя, зі змісту заяви про вчинене кримінальне правопорушення не вбачається наявність жодної з умов, передбачених п. п.1-3 ч. 5 ст. 216 КПК. Адже, ні учасники, ні службові особи ТОВ «Сіті Лайф» і ТОВ «Київ Медіа» не належать до суб`єктів, наведених у п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК. У заяві також відсутні відомості про те, що злочин вчинений службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків, що є обов`язковою ознакою, передбаченою п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК. Й обов`язковою умовою підсудності кримінального провадження Вищому антикорупційному суду, передбаченою п. 3 ч. 5 ст. 216 КПК, є вчинення злочину, передбаченого ст. 369, ч. 1 ст. 369-2 КК, про що в заяві про вчинене кримінальне правопорушення також не йдеться.

Посилання заявника на положення п. 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК, якими врегульовано підсудність Вищому антикорупційному суду об`єднаного кримінального провадження, в якому є кримінальні провадження, як підсудні Вищому антикорупційному суду, так і іншим судам, за умови, якщо виділення в окреме провадження матеріалів кримінального провадження, які не віднесені до підсудності цього суду, може негативно вплинути на повноту судового розгляду, є необґрунтованими, оскільки, по-перше, до внесення в Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідних відомостей не розпочалося кримінальне провадження, тим більше об`єднане, а по-друге, це положення не спростовує непідсудність можливого в майбутньому кримінального провадження, за умови проведення досудового розслідування за фактами, наведеними у заяві про вчинення кримінального правопорушення, Вищому антикорупційному суду за мотивами, наведеними вище.

Колегія суддів також не вбачає в постановленні оскаржуваної ухвали слідчого судді порушень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що виявляється в обмеженні права заявника на доступ до суду. Оскільки структурним елементом права на справедливий суд, є право на «суд, встановлений законом», тобто «належний» або компетентний суд. Положення практики ЄСПЛ стосовно тлумачення цього елементу «права на справедливий суд» отримали розвиток у ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», за якою ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Проте, розгляд скарги ОСОБА_5 не віднесений до підсудності Вищого антикорупційного суду, а є підсудним місцевому загальному суду.

Також посилання особи, яка подала апеляційну скаргу, на рішення інших апеляційних судів та місцевого районного суду колегія суддів відхиляє, оскільки вони не є джерелом права.

Отже скарга ОСОБА_5 законно і обґрунтовано повернута слідчим суддею заявнику.

Як вбачається з п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Із огляду на вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 33-1, 216, 304, 306, 404, 405, 407, 419, 422, 532, п. 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13 грудня 2019 року про повернення ОСОБА_5 його скарги на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 , яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення ТОВ «Сіті Лайф» і ТОВ «Київ Медіа» кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 157, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27 Кримінального кодексу України, залишити без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3