В И Р О К
іменем України
Справа № 126/796/20

Провадження № 1-кп/126/334/2020

"30" червня 2020 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження №0000105 від 20.02.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
19.02.2020 біля 18 год. 00 хв., ОСОБА_4 прийшов до ОСОБА_6 ,1938 року народження, яка проживає в АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 постукав у вікно будинку, вхідні двері будинку відчинила ОСОБА_6 , яка з добровільної згоди провела ОСОБА_4 до кімнати будинку. Надалі, перебуваючи в кімнаті, ОСОБА_6 запросила ОСОБА_4 до столу повечеряти та вживати алкогольні напої. Під час спілкування між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 розпочалася сварка, яка виникла на ґрунті особистої образи ОСОБА_4 до ОСОБА_6 . З метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, встав з-за столу і підійшов до ОСОБА_6 , яка сиділа на ліжку, та умисно наніс останній один удар кулаком правої руки в область лівої щоки обличчя.

В результаті своїх умисних дій, ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 відповідно до висновку судово-медичного експерта №39/6 від 03.04.2020 тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин та синців на обличчі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.І ст. 125 КК України, тобто заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Крім того, 19.02.2020 близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку ОСОБА_6 , з її добровільної згоди, яка проживає в АДРЕСА_1 , під час спілкування з потерпілою ОСОБА_6 при вживанні алкогольних напоїв, на столі побачив 2 релігійні книги та 1 ікону та маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, з метою власного незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з корисливих мотивів, в присутності потерпілої ОСОБА_6 , яка лежала на ліжку, та усвідомлюючи, що він діє протиправно і бажаючи діяти саме таким чином, скориставшись безпорадним станом потерпілої, яка на той час перебувала в стані алкогольного сп`яніння, відкрито викрав зі столу 2 релігійні книги та 1 ікону, після чого покинув житловий будинок та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочинів, передбаченого ч.1 ст. 125 та ч.1 ст 186 КК України визнав повністю та просив не досліджувати докази, оскільки не оспорює обставини, викладені в обвинуваченні.

Потерпіла ОСОБА_7 , в судове засідання не з`явилася проте надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Позиція обвинуваченого висловлена в судовому засіданні не викликає сумнівів у суду в правильності розуміння ним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції. Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину.

Такий висновок суду ґрунтується також і на практиці Європейського суду з прав людини, викладеній, зокрема, у рішенні в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 року, відповідно до п.113 якого вбачається, що «основна мета статті 6 (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) у рамках кримінального провадження - забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого кримінального обвинувачення. Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства»).

А також у рішеннях в справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28.10.2010 року та «Боротюк проти України» від 16.12.2010 року, зазначено, що «ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі «Сейдович проти Італії»)» (пункти 52 та 80, відповідно).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_4 роз`яснено.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 :

- за ч. 1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження;

- за ч.1, ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, що ним вчинено злочин невеликої тяжкості, а також злочин середньої тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , передбаченою ст.67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння та вчинення особи злочину щодо похилого віку.

Судом враховано зазначені в досудовій доповіді характеризуючі ознаки ОСОБА_4 , думку органу пробації стосовно визначення міри покарання.

Судом також враховано що обвинувачений посередньо характеризується по місцю проживання, в лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває.

Відповідно до правил призначення покарання закріплених ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та повинно бути необхідним та достатнім для такого виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Так, з врахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у межах санкції статті у вигляді громадських робіт;

-за ч. 1 ст. 186 КК України у межах санкції статті у вигляді громадських робіт. Остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Витрати за проведення експертиз слід стягнути з обвинуваченого.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 оберався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який закінчився 22.06.2020 року та який не продовжувався.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України - 50 годин громадських робіт;

- за ч.1 ст. 186 КК України - 200 годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 4491,98 грн витрат за проведення експертиз.

Зняти арешт накладений ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 25.02.2020 року на чоловічий матерчатий кашкет чорного кольору, 2 частини дерев`яної рами з під ікони, 2 (дві) релігійні книги, 1 (одну) ікону, 1 (одну) пару чоловічих черевиків чорного кольору, мобільний телефон «NOМІ» моделі 1184 чорного кольору, спортивну куртку синього кольору.
Речові докази:
- мобільний телефон «NOМІ» моделі І184 чорного кольору, спортивну куртку синього кольору та 1 (одну) пару чоловічих черевиків чорного кольору повернути обвинуваченому;
- 2 частини дерев`яної рами з під ікони, 2 (дві) релігійні книги, 1 (одну) ікону, чоловічий матерчатий кашкет чорного кольору, повернути потерпілій ОСОБА_7 як власнику.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1