Справа № 446/1420/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2020 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ;
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000127 від 19.03.2019 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислав, Львівської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,
встановив:

19 березня 2019 року близько 12.00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , під приводом продажу меду, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, з корисливих мотивів увійшов у довіру потерпілого ОСОБА_6 , який сприйняв його за свого онука, в результаті чого у нього виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману. Так, ОСОБА_5 пройшов в одну із кімнат даної квартири та взяв із шухляди шафи грошові кошти в сумі 22800 гривень та мобільний телефон марки «Prestugio» моделі «Wize Q 3 Duo Gold, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ-2 НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку експерта № 9/378 від 20.05.2019 становить 720 гривень, заволодів такими та в подальшому, розпорядився на власний розсуд. Такими діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 23 520 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України визнав повністю і пояснив суду, що дійсно 19.03.2019 близько 12.00 год. він, знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , ввійшов у довіру ОСОБА_6 і обманув його, сказавши, що хоче продати йому мед, однак наміру продавати його не мав. ОСОБА_6 повірив йому, так як вважав, що він його внук. Після чого скориставшись цим, зайшов у кімнату до потерпілого та з шухляди витягнув гроші та взяв мобільний телефон. Частину грошей витратив на власні потреби а частину загубив. В подальшому викрадені гроші та телефон повернув потерпілому. Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, розуміє, що вчинив неправильно, засуджує свою поведінку, просив суворо його не карати так як злочин вчинив вперше і востаннє.
Потерпілий ОСОБА_6 згідно копії свідоцтва про смерть помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Оскільки обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочині, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор, захисник також не оспорювали встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому у відповідності до ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому у відповідності до ч. 1 ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який раніше несудимий, тимчасово непрацюючий, на диспансерному обліку в лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання скарг щодо нього не поступало, відсутність претензій до нього з боку потерпілого.
Суд також враховує досудову доповідь про обвинуваченого, зокрема середні ризики вчинення ним повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки його для суспільства.
Тому, виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід обрати покарання достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України, що є достатнім для виправлення та перевиховання, запобігання вчиненню ним нових злочинів, що відповідає особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи» в розмірі 628,04 грн, підлягають до стягнення з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Цивільного позову не було пред`явлено.
На підставі ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст.100 КПК України.
Арешт накладений на сім карти оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 на підставі ухвали слідчого судді Кам`янка -Бузького районного суду Львівської області від 13.05.2019 скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.
Підстав, передбачених ст. ст. 176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.
Керуючись ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд
ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що ставить 510 (п`ятсот десять) гривень, в дохід держави.
Речовий доказ - мобільний телефон марки «Prestugio» моделі «Wize Q 3 Duo Gold, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - вважати повернутим за належністю потерпілому; сім карти оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 ,які знаходяться на зберіганні у камері речових доказів Камянка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області-знищити.
Арешт накладений на сім карти оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 на підставі ухвали слідчого судді Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 13.05.2019 скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.
Стягнути з засудженого ОСОБА_5 в користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи в розмірі 628,04 грн (шістсот двадцять вісім гривень 04 копійки).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Кам`янка -Бузький районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.
Суддя ОСОБА_1