Дата документу 06.04.2020 Справа № 332/125/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/421/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 332/125/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2020 року, якою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який працює плавильником в ТОВ «Сяйвомет», неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

задоволено клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та продовжений строк тримання під вартою до 19 квітня 2020 року включно без визначення застави,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , посилаючись на норми КПК України та практику Європейського суду з прав людини, просить скасувати ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, з покладенням обов`язків, передбачених пунктами, 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за викликом суду; не відлучатися за межі Запорізької області без дозволу суду; письмово повідомляти про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Апелянт посилається на те, що органом досудового розслідування не доведено прямий умисел ОСОБА_8 на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 та на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, отже, відсутня обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Також захисник вважає, що стороною обвинувачення не доведено, а слідчим суддею не вмотивовано наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки потерпілі та свідки допитані, а ОСОБА_8 співпрацює зі слідством, а також неможливість застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, не дивлячись на його позитивну репутацію, міцні соціальні зв`язки, збереження за ним місця роботи, при цьому, сама лише тяжкість злочину, не є підставою для продовження строку тримання особи під вартою.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідча СВ Заводського ВП Дніпровського ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 звернулася з клопотанням про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою до 19 квітня 2020 року, за наслідками розгляду якого ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2020 року зазначене клопотання було задоволено.

Не погодившись з рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, зміст якої є аналогічним змісту апеляційної скарги, яка була подана захисником на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 січня 2020 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, розглядаючи клопотання, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, з чим погоджується й колегія суддів.
До того ж, обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри вже була предметом перевірки під час вирішення питання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Згідно з пред`явленою ОСОБА_8 підозрою, йому інкримінується незакінчений замах (ч. 3 ст. 15 КК України) на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто, на умисне вбивство (ч. 1 ст. 115 КК України), санкцією якої передбачено покарання від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Отже, тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , обґрунтовано підтверджує можливість впливу підозрюваного на потерпілого та свідків, з метою зміни ними показань для уникнення від кримінальної відповідальності.

Крім того, перевірка доведеності пред`явленого обвинувачення здійснюється судом під час його розгляду по суті. За змістом ст. ст. 23, 95 КПК України показання потерпілого та свідків у кримінальному провадженні суд отримує усно безпосередньо в судовому засіданні і саме такими показаннями може обґрунтовувати свої висновки.

Виходячи з того, що досудове розслідування наразі триває, на думку колегії суддів, ризик незаконного впливу підозрюваного на потерпілого та свідків, продовжує існувати, а з урахуванням конкретних обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, є суттєвим та може створювати небезпеку не тільки для цілей досудового розслідування, але й для нормальної життєдіяльності потерпілого та свідків.

Отже, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, із часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшився та існує на теперішній час.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що слідчий, звертаючись до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , відповідно до вимог ч. 3 ст. 199 КПК України, виклав обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою, що було враховано слідчим суддею при прийнятті рішення.
Як вважає колегія суддів, встановивши, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, зазначені у ч. 1 ст. 194 КПК України, врахувавши підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, слідчий суддя навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, а тому підстав для застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, не вбачається.

Наявність у ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків, на що посилається в апеляційній скарзі захисник та які були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення, жодним чином не вплинули і не стали стримуючим фактором у поведінці підозрюваного, не спростовують існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що став підставою для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому, та не може слугувати дійсною гарантією нездійснення ОСОБА_8 дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За зазначених вище обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою, у зв`язку з чим, не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді по доводам апеляційної скарги захисника.

Крім того, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2020 року, якою щодо підозрюваного ОСОБА_8 задоволено клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та продовжений строк тримання під вартою до 19 квітня 2020 року включно без визначення застави, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: