ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 654/3636/19 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/163/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
іменем України
27 січня 2020 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючогоОСОБА_2 ОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_3 , ОСОБА_5
за участю секретаряОСОБА_6 ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні матеріали кримінального провадження №0001428 за апеляційною скаргою прокурора Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_9 на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 04.12.2019 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,-

в с т а н о в и л а:
Повертаючи прокурору обвинувальний акт щодо ОСОБА_10 , суд першої інстанції послався на те, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення не містять в собі період часу, в який обвинувачена вчинила злочин, та не визначено в чому саме виразилося ухилення обвинуваченої від відбування призначеного судом покарання, тобто обвинувачення є неконкретизованим, що тягне за собою порушення права обвинуваченої на захист, оскільки неможливо захищатися від неконкретизованого обвинувачення.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор в апеляційній скарзі посилається на незаконність ухвали суду першої інстанції, вважає що судом при її постановленні допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування доводів вказує, що всі вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, при складанні обвинувального акту дотримані, в ньому вказано усі обов`язкові відомості, які відповідно до положень вказаної статті повинен містити обвинувальний акт, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити,перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Згідно зі ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає наявність саме в обвинувальному акті таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Відповідно до положень ст. 291 КПК обвинувальний акт має містити, крім інших, передбачених цією нормою процесуального права відомостей, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що прокурором дотримано вимоги ст. 291 КПК України, тобто обвинувальний акт містить, як виклад фактичних обставин вчиненого ОСОБА_10 кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, так і їх правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до п.13. ч.1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Суд не є стороною кримінального провадження і не може вказувати прокурору як необхідно викласти формулювання обвинувачення або поліпшити якість обвинувального акту, тим самими проявляючи упередженість, яка виражається у наданні вказівок прокурору як краще викласти обвинувачення.

Суд не вправі спонукати прокурора до уточнення обвинувального акту, внесення до нього змін, у тому числі щодо фактичних обставин скоєння злочину, його правової кваліфікації, тощо.

В обвинувальному акті викладене те обвинувачення, яке прокурор вважає встановленим.

Судом першої інстанції безпідставно повернуто обвинувальний акт із зазначених вище підстав, оскільки, з його змісту випливає, що в ньому конкретно та повно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення із зазначенням часу, способу вчинення та наслідків злочину, тобто прокурором сформульовано обвинувачення та дано правову кваліфікацію, яка дає повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що ніяким чином не перешкоджає суду розглянути справу по суті та ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Замість перевірки дотримання слідчим та прокурором вимог ст. 291 КПК України при складанні, затвердженні та підписанні обвинувального акту та додатків до нього, суд першої інстанції вдався до аналізу та оцінки змісту фактичних обставин кримінального провадження та до вирішення тих питань, які не є предметом розгляду в підготовчому судовому засіданні і не можуть бути підставами для повернення обвинувального акту прокурору.

Посилання в оскаржуваній ухвалі на те, що в обвинувальному акті не зазначено період часу, в який обвинувачена вчинила злочин, та не визначено в чому саме виразилося ухилення обвинуваченої від відбування призначеного судом покарання, є необґрунтованими, оскільки, як вбачається із обвинувального акту відносно ОСОБА_10 , в ньому чітко зазначено, що ухилення від відбування покарання у виді 200 годин громадських робіт виразилось у невиконанні ОСОБА_10 обов`язку у вільний від роботи або навчання час безкоштовно виконувати суспільно корисні роботи протягом строку зазначеного у вироку Голопристанського районного суду від 29.05.2019 без поважних причин.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_10 не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 04.12.2019 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, скасувати.

Призначити новий розгляд у Голопристанському районному суді Херсонської області кримінального провадження №0001428 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

ОСОБА_2 / ОСОБА_3 / ОСОБА_4