Єдиний унікальний номер 243/1119/20
Провадження номер 1-кп/243/464/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2020 року м. Слов`янськ

Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000677 від 11.12.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Макіївка Донецької області, громадянки України, з вищою освітою, не заміжньої, працюючої начальником відділу Департаменту інвестиційно-іноваційного розвитку і зовнішніх відносин Донецької обласної державної адміністрації, раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.02.2020 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_5 строком на 2 місяці, посилаючись на існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що вона може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Додатково зазначив, що не вбачає підстав для застосування більш суворого запобіжного заходу, оскільки обвинувачена працевлаштована, і для відшкодування спричиненої кримінальним правопорушенням шкоди вона повинна мати можливість працювати.

Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник заперечували проти обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, вважали що прокурором не доведено наявність ризиків та просили суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора. На обгрунтування своєї позиції зазначили, що застосований відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту позбавив її можливості спілкуватися з матір`ю, яка є особою з інвалідністю та мешкає у м.Селидове. Окрім того, під час події ДТП 11.12.2019 р. були складні погодні умови, а саме туман, метереологічна дальність видимості складала менше 500 м., що є небезпечним метереологічним явищем. Під час судово-токсикологічного дослідження крові ОСОБА_5 (висновок експерта № 258 від 21.01.2020 р.) встановлено, що у крові спирту етилового не знайдено, тобто під час події кримінального правопорушення обвинувачена перебувала у тверезому стані. Обвинувачена дотримувалася покладених на нею слідчим суддею обов`язків, запобіжний захід не порушувала.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не прибули до зали судового засідання, надіслали на адресу суду заяви про неможливість прибути до суду у зв`язку із віддаленим місцем проживання та надіслали клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченій з домашнього арешту на тримання під вартою. Клопотання про зміну запобіжного заходу обґрунтоване тим, що обвинуваченій інкримінується вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, вона обіймає керівну посаду, утриманців не має, окрім того має дозвіл від органів СБУ на право перетинання лінії розмежування з тимчасово окупованою територією, куди може безперешкодно виїхати. Окрім того, потерпілий ОСОБА_8 перебуває у прямому підпорядкуванні обвинуваченої, з огляду на що вона має можливість впливати на нього, спонукаючи його для надання найбільш сприятливих для неї показань.

Потерпілий ОСОБА_8 не прибув до зали судового засідання, надіслав суду клопотання про проведення підготовчого судового засідання за його відсутністю, зазначив, що знаходиться на лікуванні.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотань, суд встановив наступне.

Відповідно до положень частин 1 та 3 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Положенням статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов?язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Відповідно до ч. 2 цієї статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є особисте зобов?язання, особиста порука, застава, домашній арешт та тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, суд зауважує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Норми КПК України не містять визначення поняття обґрунтованість підозри.

Втім, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справах Нечипорук і Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року, Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року). Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема протоколом огляду місця події від 11.12.2019 р., висновками судово-медичних експертиз та протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваною ОСОБА_5 , під час якого вона розповіла та показала на місці обставини дорожньо-транспортної пригоди.

Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 раніше не судима, працює, не заміжня, дітей не має, мешкає разом з батьками у м.Краматорську, однак, зареєстрована у м.Макіївка, що тимчасово не підконтрольне органам державної влади України. В той же час їй повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, за яке чинним законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до восьми років.

На підтвердження ризику переховування ОСОБА_5 від суду стороною обвинувачення зазначено, що тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою, може побудити ОСОБА_5 на вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності.

На підтвердження ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні прокурором зазначено, що потерпілий ОСОБА_8 , який є очевидцем ДТП, перебуває у підпорядкуванні за місцем роботи. Однак, жодних відомостей на підтвердження наявності такого підпорядкування прокурором не надано, як не надано і відомостей про спроби обвинуваченої будь-яким чином вплинути на потерпілих чи свідків у кримінальному провадженні. Потерпілий ОСОБА_8 до суду не з`явився, просив проводити підготовче судове засідання у його відсутності.

Окрім того, прокурор у клопотанні послався на наявність ризику перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, однак не обґрунтував його. Суд враховує, що за змістом обвинувального акту стороною обвинувачення вказано на наявність щирого каяття обвинуваченої у вчиненому, за змістом клопотання потерпілої ОСОБА_7 під час досудового розслідування обвинувачена визнавала себе винною, що унеможливлює наявність ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків, у зв`язку із відсутністю мети такого незаконного впливу як ухилення від кримінальної відповідальності.

Суд приймає до уваги відсутність інших ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченої, враховує, що вона має постійне місце роботи, мешкає в м.Лиман, а працює в м.Краматорську. Аналізуючи доводи прокурора щодо обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, суд зауважує, що ці обставини не свідчать про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, тому не приймаються судом до уваги під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу. Суд зазначає, що ані тяжкість обвинувачення, ані серйозність покарання не є єдиною підставою для продовження або обрання запобіжного заходу, оскільки при вирішенні вказаного питання, окрім цих обставин, суд приймає до уваги й інші обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України.
Вказані обставини у сукупності та дані про особу ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, свідчать про наявність на даний час ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, тому є достатні підстави вважати, що вона може переховуватися від суду (відсутність сталих соціальних зв`язків, наявність зареєстрованого місця проживання та тимчасово непідконтрольній території), у зв`язку з чим суд вважає, що є законні підстави для обрання відносно неї запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на 60 днів, бо саме такий запобіжний захід може у подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України. Запобіжний захід у виді тримання під вартою є занадто суворим на думку суду на даній стадії кримінального провадження, з урахуванням встановленого судом єдиного ризику переховування обвинуваченої від суду, тому клопотання потерпілих задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177-178, 181, 183, 194, 197, 201, 202, 331, 371-372, 376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити.

Застосувати щодо обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем її мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , з 12 лютого 2020 року по 11 квітня 2020 року включно, заборонивши їй в період з 22 (двадцяти двох) годин вечора по 05 (п`яту) годину ранку залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на обвинувачену ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до Слов`янського міськрайонного суду;

2) не відлучатися із населеного пункту місця проживання без дозволу прокурора та суду;

3) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення;

У разі невиконання обвинуваченою ОСОБА_5 покладених на неї вищевказаних обов`язків до неї буде застосовано більш суворий запобіжний захід.

Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на співробітників Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області, а контроль за його виконанням - на прокурора, який підтримує державне (публічне) обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1