УХВАЛА
КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Унікальний номер справи: 761/45370/19 Апеляційне провадження: 11сс/824/670/2020 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_2
23 червня 2020 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретареві ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні в розташуванні суду розглянувши матеріали судової справи за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 листопада 2019 року, якою скарга ОСОБА_6 на рішення слідчого ДБР про відмову у визнанні потерпілим повернута особі, яка її подала та додатково надані представником апелянта та прокурорами і слідчими ДБР відомості, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 листопада 2019 року скарга ОСОБА_6 на рішення слідчого ДБР про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження № 0000451 повернута особі, яка її подала.

На обгрунтування слідчий суддя послалась на наказ Директора ДБР від 11 листопада 2019 року № 310, отриманий, за вих. №01-19049, Шевченківським районним судом міста Києва "Про визначення місць розташування підрозділів органу досудового розслідування - слідчих відділів Центрального апарату Державного бюро розслідувань", згідно із якими слідчі підрозділи Центрального апарату ДБР знаходяться за адресою 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, 26 (7 поверх), що територіально належить до Печерського району міста Києва, а приміщення за адресами: місто Київ, вул. М. Грушевського, 12/2 та вул. Симона Петлюри, 15 використовуються як допоміжні (а. с. 15-16)

Проаналізувала слідчий суддя також текст оскарженої постанови від 4 листопада 2019 року, винесеної слідчим другого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату ДБР ОСОБА_7 .

На цих підставах слідчий суддя прийшла до висновку про те, що вказана скарга ОСОБА_6 не підлягає розгляду саме слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва, бо заявник оскаржив процесуальне рішення слідчого ОСОБА_7 , який входить до складу органу досудового розслідування, розташованого поза межами територіальної юрисдикції цього місцевого суду.

Не погодившись зі вказаним рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді та направити справу на новий судовий розгляд до цього ж суду.

При цьому він посилається на те, що відповідно до офіційного бланку, на котрому і виконано текст оскарженої ним постанови від 4 листопада 2019 року, під зображення Герба України вказана адреса ДБР: "вул. Симона Петлюри, 15, м. Київ, 01032", що територіально належить до Шевченківського району міста Києва та акцентує увагу на тому, що саме слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва раніше, а саме 4 жовтня 2019 року, розглядав скаргу на незаконне рішення цього ж слідчого ОСОБА_8 , у цьому ж кримінальному провадженні, про що свідчить додана ним додатково до апеляційної скарги ухвала у справі № 761/26226/19.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апелянта в сукупності з матеріалами судової справи і додатково наданими апелянтом та його представником - адвокатом ОСОБА_9 , а також прокурорами і слідчими ДБР, до апеляційної скарги відомостями, судова колегія визнає наступне.

Судовою практикою загально визнано, що скарги нам рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора протягом досудового розслідування має розглядати слідчий суддя загального місцевого суду територіальна юрисдикція якого поширюється на місце розташування (юридичну адресу) органу досудового розслідування.

п. 2 ч. 2 ст. 412 КПК України прямо визначає, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо воно було ухвалене незаконним складом суду.

Незаконним має бути визнаний, в тому числі і склад суду, який не має повноважень здійснювати правосуддя на території, яка не відноситься до компетенції цього суду.

В силу викладеного, судова колегія визнає, що станом на прийняття слідчим суддею оскаржуваного рішення 13 листопада 2019 року, отримавши згаданий наказ Директора ДБР від 11 листопада 2019 року № 310, слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва фактично був позбавлений повноважень розглядати по суті скаргу ОСОБА_6 , незалежно від місця розташування органу досудового розслідування на момент прийняття оскарженої постанови слідчого.

При цьому мається на увазі також та обставина, що на час, до якого відносяться досліджувані події ДБР перебувало на стадії організації, визначення місць розташування його підрозділів, та конкретних найменувань цих підрозділів, а в подальшому ці місця розташування та найменування змінювалися і вказані зміни не були прямо і своєчасно враховані в процесуальних нормах КПК України, які регулюють правила визначення підсудності у таких випадках.

Слід зауважити також, що фактично станом на час винесення оскарженої постанови слідчим, як і на час звернення зі скаргою до слідчого судді, прийняття ним оскарженої ухвали про повернення скарги особі, яка її подала, право ОСОБА_6 на захист своїх прав і законних інтересів судовим порядком порушене не було.

Втім, на час апеляційного розгляду, як видно з наданих органом досудового розслідування документів, 19 лютого 2020 року слідчий другого відділу Другого управління організації досудових розслідувань ДБР ОСОБА_10 виніс постанову про закриття кримінального провадження № 0000451.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 та надані ним і його представником - адвокатом ОСОБА_9 документи істотного значення для правильності рішення слідчого судді про повернення скарги ОСОБА_6 не мають і тому не можуть бути враховані судовою колегією.

Крім того, мається на увазі також і певна істотна розбіжність у визначенні найменувань органу досудового розслідування, оскільки в наказі Директора ДБР від 11 листопада 2019 року № 310 йдеться про Друге управління організації досудових розслідувань Центрального апарату ДБР, а в інших документах, в тому числі й оскарженій постанові слідчого, визначення "Центрального апарату" відсутнє.

Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, бо її задоволення може поставити під сумнів законність прийняття рішення по суті скарги саме слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва.

В силу вказаного, керуючись ст. ст. 404,405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 листопада 2019 року, якою скарга ОСОБА_6 на рішення слідчого ДБР про відмову у визнанні потерпілим повернута особі, яка її подала, - залишити без задоволення, а вказану ухвалу слідчого судді, - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: