ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2653/20
Провадження № 1-кс/362/686/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.05.2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Васильківського відділу Києво Святошинського місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 186, ч.1 ст. 263 КК України,
в с т а н о в и в:
25.05.2020 року слідчий СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 186, ч.1 ст. 263 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що 21.03.2020 року, близько 07 год. 10 хв., ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, попередньо домовившись між собою про час та місце вчинення злочину, на автомобілі «Volkswagen» синього кольору під`їхали до входу в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи що їх дії будуть помітні іншим особам, шляхом пошкодження вхідних дверей вищевказаного магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », проникли в середину приміщення, де знаходились працівники магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », звідки відкрито викрали термінал для поповнення електронних грошових рахунків «IBOX», якій перебував у користуванні ФОП ОСОБА_10 , та був розміщений в коридорі магазину, в середині якого знаходились грошові кошти в сумі 13782 грн., який в подальшому помістили до багажного відділення автомобіля «Volkswagen» і разом з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зникли.

В результаті вчинення кримінального правопорушення ФОП ОСОБА_10 завдано матеріального збитку.

Окрім цього ОСОБА_6 , маючи прямий умисел направлений на незаконне придбання та зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу, у невстановлений в ході досудового розслідування час, у невстановленому місці, у невстановлений спосіб придбав предмет зовні схожий на корпус ручної гранати М-52, та предмет зовні схожий на ударно-дистанційний запал (УДЗ) до ручної гранати, які приніс до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , і залишив його зберігати в приміщенні квартири. Таким чином ОСОБА_6 незаконно придбав та розпочав зберігати боєприпаси без передбаченого законом дозволу.

01.04.2020 року слідчим СВ Васильківського ВП, згідно ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого в приміщенні квартири виявлено та вилучено предмет зовні схожий на корпус ручної гранати М-52, та предмет зовні схожий на ударно-дистанційний запал (УДЗ) до ручної гранати, з маркуванням «УДЗ 950 ф-6-89».

Згідно довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів, від 01.04.2020, виданої інспектором вибухотехнічного відділу ГУНП в Київській області ОСОБА_11 , виявлений під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , предмет, має ознаки гранати М-52 (Югославія), яка не має заряду вибухової речовини та запалу.

Згідно довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів, від 01.04.2020, виданої інспектором вибухотехнічного відділу ГУНП в Київській області ОСОБА_11 , виявлений під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , предмет, має ознаки бойового запала УДЗ з маркуванням «УДЗ 950 ф-6-89».

01 квітня 2020 року о 09 год. 50 хв. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

01 квітня 2020 року відповідно до ст.ст. 42, 276, 277, 278, КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 186 та ч. 1 ст. 263 КК України.

03 квітня 2020 року слідчим суддею Васильківського міськрайонного суду Київської області в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000597 від 21.03.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України, відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень 00 копійок., до 29 травня 2020 року.

ОСОБА_6 , 10.04.1983, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 та ч. 1 ст. 263 КК України, тобто за ч. 3 ст. 186 КК України, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у приміщення; за ч. 1 ст. 263 КК України, незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Слідчий у клопотанні вказав, що дія попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу закінчується 29 травня 2020 року, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, у зв`язку з особливою складністю провадження, необхідністю проведення великого обсягу слідчих дій, огляду та аналізу великої кількості документів, вилучених під час проведення обшуків, допитами свідків та потерпілих у зв`язку із чим просить продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , в межах строку досудового розслідування, а саме до 01.07.2020 року включно.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити, оскільки є ризики, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності та може незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших осіб причетних до кримінального правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Завершити досудове розслідування до вказаного строку не можливо, оскільки потрібно долучити до кримінального провадження висновки експертиз; виконати вимоги ст. 290 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, просив у його задоволенні відмовити, вказав, що не буде впливати на свідків та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, просив застосувати відносно нього цілодобовий домашній арешт.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_5 просив в задоволенні клопотання відмовити, оскільки ризиків передбачених ст. 177 КПК України прокурором та слідчим не доведено, його підзахисний, одружений, має дітей, постійне місце проживання, просив застосувати до ОСОБА_6 домашній арешт в нічний час.

Заслухавши прокурора, слідчого, захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, а також матеріали кримінального провадження № 0000597 від 21.03.2020 року, слідчий суддя, ретельно перевіривши своєчасність надання підозрюваному та його захиснику копії клопотання та матеріалів, що були вручені підозрюваному та захиснику 20.05.2020 року о 16 год.40 хв. приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості за якими 21.03.2020 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000597 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч.1 ст. 263 КК України (а.с. 7-9).

Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.04.2020 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29.05.2020 року включно (а.с.35-36).

Постановою від 26.05.2020 року заступника керівника Києво Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_12 було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000597 від 21.03.2020 року , до трьох місяців, тобто до 01.07.2020 року (а.с.58-67)

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч.1 ст. 263 КК України обґрунтовується: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_13 від 21.03. 2020 року, протоколами огляду місця події від 21.03.2020 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 01.04.2020 року, протоколами огляду предметів від 01.04.2020 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 01.04.2020 року, протоколом обшуку від 01.04.2020 року, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає підозрюваний ОСОБА_6 та іншими матеріалами справи.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчий суддя приймає до уваги, що у справі потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, направлені на закінчення досудового розслідування.

Даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_6 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_6 , за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, характер та обставини вчинення злочину, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру та приходить до висновку про доведеність ризиків.

За таких обставин, клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 підлягає задоволенню, оскільки слідчий суддя також враховує обґрунтованість наведених у клопотанні ризиків та вважає, що для їх запобігання є недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, як на тому наполягали захисник.

Оскільки запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ч. 3 ст. 5 Конвенції, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України", слідчий суддя, постановляючи ухвалу про задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховує, що підозрюваний може ухилятися від явки до органу досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 раніше вже притягався до кримінальної відповідальності за вчинення суспільно-небезпечного діяння та має вирок суду відносно нього, що оскаржується в апеляційному порядку.

На переконання суду, вказані фактичні обставини свідчать про те, що перебуваючи на волі, ОСОБА_6 буде мати реальну можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки будучи обвинуваченим за вчинення злочину проти власності, ОСОБА_6 продовжив вчиняти суспільно-небезпечні дії, що мають ознаки даного злочину, також існує ризик незаконного впливу на іншого підозрюваного ОСОБА_8 , який надав показання щодо вчинення ними даного кримінального правопорушення, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів вбачається недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку про задоволення клопотання та продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у зв`язку із чим клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Крім того, продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою. Зокрема, необхідність проведення досудовим слідством низки процесуальних дій у даному кримінальному провадженні, а саме: провести огляд речей та предметів, які були вилучені вході обшуків; отримати висновки судових експертиз; встановити всіх свідків та провести їх допит; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», статтями 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Васильківського відділу Києво Святошинського місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 186, ч.1 ст. 263 КК України задовольнити.
Продовжити застосований ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.04.2020 року, строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл, Одеської області, українця, громадянина України, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, в межах строку досудового розслідування, а саме до 01.07.2020 року включно.
У задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 29.05.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_14