Номер справи 289/110/20
Номер провадження 1-кс/289/11/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2020 м. Радомишль

Слідчий суддя Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду скаргу представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 28.12.2019 про відмову у визнанні потерпілим та представником потерпілого, -

ВСТАНОВИВ:

20.01.2020 до суду надійшла скарга представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 28.12.2019 про відмову у визнанні потерпілим та представником потерпілого в кримінальному провадженні № 0000479 від 03.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Скаргу мотивує тим, що 17.12.2019 на адресу СВ Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області було подано заяву про залучення до кримінального провадження № 0000479 як потерпілого ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4 , однак слідчим СВ Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 28.12.2019 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим та представником потерпілого. Вважає таку постанову неправомірною, тому звернувся з скаргою до слідчого судді, в якій просить скасувати зазначену постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим та представником потерпілого від 28.12.2019 та зобов`язати слідчого повторно розглянути подану заяву про залучення до провадження як потерпілого від 17.12.2019 у кримінальному провадженні № 0000479 від 03.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
В поданій скарзі адвокатом ОСОБА_4 перед слідчим суддею порушено питання про поновлення пропущеного з поважних причин строку для оскарження постанови про відмову у визнанні потерпілим та представником потерпілого від 28.12.2019.
Ухвалою від 20.01.2020 відкрито провадження за скаргою та призначено справу до розгляду на 22.01.2020, про що було належним чином повідомлено скаржника ОСОБА_3 та його адвоката ОСОБА_4 , слідчого Радомишльського ВП ОСОБА_5 та витребувано з Радомишльського ВП матеріали кримінального провадження № 0000479 (а.с.18,19,20).
В судове засідання 22.01.2020 жоден із викликаних осіб не зявилися, причини неявки не повідомили, в звязку з чим розгляд скарги було відкладено на 12.02.2020, про що телефонограмою було повідомлено скаржника ОСОБА_3 та його адвоката ОСОБА_4 , слідчого Радомишльського ВП ОСОБА_5 (а.с.22,23).
12.02.2020 електронною поштою представник скаржника адвокат ОСОБА_4 направив суду клопотання про розгляд справи у відсутності скаржника та його представника (а.с.25,26), у звязку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.
Слідчий СВ Радомишльського ВП ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до ст. 107 КПК України у звязку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

В частині поновлення строку оскарження постанови про визнання потерпілим та представником потерпілого слідчий суддя зазначає наступне.

Реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності у кримінальному провадженні забезпечується в порядку, визначеному кримінальним процесуальним законодавством України.
Відповідно до положень ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
28.12.2019 слідчим СВ Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 було винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про залучення потерпілим ОСОБА_3 , а адвоката ОСОБА_4 як представника потерпілого, та згідно копії супровідного листа адвокату ОСОБА_4 копію вказаної постанови направлено 28.12.2019 за № 6922/218/03-19, згідно відтиску поштового відділення 04.01.2020 лист знаходився в ЦОП м. Житомир. Представник скаржника отримав зазначену постанову тільки 09.01.2020, а до суду скаргу подано 20.01.2020.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).
Враховуючи наведені норми законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що заявником процесуальний строк звернення до слідчого судді не пропущено, а тому він поновленню не підлягає.
Дослідивши письмові докази додані до скарги, надані 22.01.2020 через канцелярію суду матеріали кримінального провадження №0000479, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді від 23.09.2019 слідчим Радомишльського ВП ОСОБА_5 02.10.2019 внесено до ЄРДР відомості за скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 , щодо оспорювання ОСОБА_3 дій начальника Радомишльського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, та розпочато досудове розслідування 03.10.2019, про що повідомлено адвокату ОСОБА_4 , що підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0000479. З матеріалів дослідженого в судовому засіданні кримінального провадження № 0000479 вбачається, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 існує спір щодо договору оренди житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності останньому. Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 01.11.2018 зобов`язано ОСОБА_3 повернути у володіння ОСОБА_7 дачний будинок за вказаною адресою, вказане рішення суду перебувало на виконанні Радомишльського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області та начальник зазначеної установи ОСОБА_6 приймав відповідні рішення по виконанню судового рішення в межах виконавчого провадження.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження № 0000479, 02.12.2019 адвокат ОСОБА_4 , як представник потерпілого ОСОБА_3 , звернувся з клопотанням про залучення останнього як потерпілого у кримінальному провадженні № 0000479 та залучити адвоката ОСОБА_4 як представника потерпілого. Разом із вказаним клопотанням представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 також подав позовну заяву до начальника Радомишльського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_6 про відшкодування майнової та немайнової (моральної) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення на суму 349 500,00 грн., в якій також просить визнати цивільним позивачем у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 .
Однак, згідно постанови слідчого СВ Радомишльського ВП ОСОБА_5 від 05.12.2019, адвокату ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , було відмовлено у задоволенні клопотання про визнання останнього потерпілим та ОСОБА_4 представником потерпілого, в тому числі із зазначенням причини недоведення фактів спричинення ні матеріальної, ні фізичної, ні моральної шкоди.
Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
У відповідності з нормами Особливої частини КК України наслідки злочинного діяння можуть відображатися у тій чи іншій сфері фізичного стану людини, зокрема у вигляді заподіяння смерті, шкоди здоров`ю (тяжкої, середньої чи легкої тяжкості тілесних ушкодження), фізичного болю. За такого, фізична шкода, як вид шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, представляє собою сукупність змін, які об`єктивно відбулись у стані людини як фізичної істоти (тілесні ушкодження, розлад здоров`я, біль), тобто це фізичні страждання людини, фізичний біль, функціональний розлад організму, інші відхилення від звичайного стану здоров`я, а також смерть, спричинені людині в наслідок кримінального правопорушення, що посягає на немайнові або майнові права громадянина, та внаслідок рішень чи дій (бездіяльності) правоохоронного або судового органу.
Виходячи з положень Цивільного кодексу України, майнова шкода полягає в позбавленні особи належних їй цінностей, грошей, майна, матеріальних благ.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Разом із тим, ч. 5 ст. 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Отже, законодавець передбачає тільки одну підставу відмови у визнанні потерпілою, це наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано ні моральної, ні фізичної, ні матеріальної шкоди.
Зі змісту заяви представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про залучення до провадження як потерпілого від 17.12.2019, не вбачається жодного належного обґрунтування, що діями державного виконавця заявнику завдано моральну, фізичну або майнову шкоду, та в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які б підтверджували відповідні обставини.
Враховуючи вказані положення процесуального законодавства та досліджені в судовому засіданні матеріали кримінального провадження №1 000479, які не містять жодної інформації щодо завдання ОСОБА_3 начальником Радомишльського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_6 моральної, фізичної чи матеріальної шкоди, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови слідчого СВ Радомишльського ВП про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 та представником потерпілого його адвоката ОСОБА_4 відповідно до ст. 55 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 26, 55, 303-307, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого СВ Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 28.12.2019 про відмову у визнанні потерпілим та представником потерпілого відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1