Справа № 461/1081/20
Провадження № 1-кс/461/836/20
УХВАЛА
27.02.2020 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Галицького відділу поліції ГУ Національно поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 20 січня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0000263, -

ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з відповідною скаргою. Свої вимоги мотивував тим, що у провадженні слідчого СВ Галицького відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження № 0000263 за ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України. Зазначає, що кримінальним правопорушенням йому завдано шкоди, тому він вважає себе потерпілим. Слідчим було винесено постанову від 20 січня 2020 року, якою відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим. Заявник зі вказаною постановою не погоджується, зазначає, що він є споживачем платних послуг ЛМПК «Айсберг», проживає в будинку пам`ятці архітектури, який капітально та поточно не ремонтується.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити. Надав пояснення аналогічні викладеним у тексті скарги.

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча Галицький відділ поліції був належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подав, про причини своєї неявки суд повідомив, тому суд на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України, проводить розгляд скарги у його відсутності.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши інші матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим може бути оскаржено особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Галицького відділу поліції ГУНП перебуває кримінальне провадження № 0000263 за ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Слідчим було винесено постанову від 20 січня 2020 року, якою відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим.

Постанова слідчого як процесуальний документ має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Вищевказаних вимог закону щодо належного розгляду питання визнання ОСОБА_3 потерпілим, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення в повній мірі слідчим дотримано не було. Так, постанова не містить відомостей про висновки слідчого щодо можливого завдання моральної або матеріальної шкоди заявникові. З тексту постанови не вбачається, що таке питання було досліджено органом досудового розслідування.
З урахуванням викладеного, з огляду на невмотивованість оскаржуваної постанови, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 306 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Галицького відділу поліції ГУ Національно поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 20 січня 2020 року, зобов`язавши слідчого повторно розглянути питання визнання ОСОБА_3 потерпілим в кримінальному провадженні № 0000263.
Повний текст ухвали проголошений 02 березня 2020 року.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1