ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/3181/19

13 грудня 2019 року

м.Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000699 від 05.11.2019 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лісопіль Костопільського району Рівненської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, не працюючого, державних нагород та пільг не має, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 Кримінального кодексу України, з угодою про визнання винуватості від 27.11.2019
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 являючись призовником та перебуваючи на обліку призовників в ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно облікової картки призовника, у плановому порядку пройшов медичний огляд районною медичною комісією, був визнаний здоровим та придатним до строкової військової служби, 24 жовтня 2019 року був оповіщений відповідно до вимог ч.9 ст.29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» про необхідність прибуття 29 жовтня 2019 року на 08:00 годину до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що по АДРЕСА_3 для вибуття у складі команди по призову на строкову військову службу.
Усупереч вимог Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Указу Президента України від 30.01.2019 року №22/2019 «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів, чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2019 році», будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на строкову військову службу, без поважних причин 29 жовтня 2019 року не прибув на відправку у вказаний час.
Отже, своїми умисними діями, які виразились в ухиленні від призову на строкову військову службу, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 335 Кримінального кодексу України.
Під час досудового розслідування між начальником Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000699 від 05.11.2019, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 27 листопада 2019 року укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України.
Згідно умов вказаної угоди прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ст.335 КК України щодо обставин, викладених в обвинувальному акті від 05.11.2019 року, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме за ст.335 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробовуванням із встановленням іспитового строку, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Відповідно до ст.12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відноситься до злочину невеликої тяжкості. Міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ст.335 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст.476 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між начальником Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, речові докази та процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374, 475 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 27 листопада 2019 року про визнання винуватості, укладену між начальником Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на три роки.
Відповідно до ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік. Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі ч.4 ст.76 КК України, здійснення нагляду за ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Заходи забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_4 не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1