справа № 208/2962/20
провадження № 1-кс/208/987/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кам`янське Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, внесеного в ЄРДР за № №0000747 від 07.05.2020 року, передбаченого ч.2 ст.186 КК України:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, маючому на утриманні малолітню дитину,

раніше судимого:,

- 15.10.2019 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 186 КК України позбавлення волі на строк до 4 років, в силу ст.75,76 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки;

встановив:
29.05.2020 року слідчий звернувся із даним клопотанням, яким просить застосувати у рамках кримінального провадження № 0000747 від 07.05.2020 у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.

07.05.2020 року внесені данні в ЄРДР за № 0000747 за ознаками ч.2 ст.186 КК України.
28.05.2020 року ОСОБА_6 пред`явлено підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою раніше судимою за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.
Повторно, 24.04.2019 приблизно о 23-00 год. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 , знаходячись в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час там же перебував потерпілий ОСОБА_7 , у якого з собою знаходився належний йому велосипед «Ranger» синьо-червоного кольору. ОСОБА_6 побачив зазначений велосипед та у нього раптово виник протиправний умисел, спрямований на викрадення зазначеного велосипеду.
Реалізуючи свій прямий раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на викрадення велосипеду «RANGER» «Magnum fork suspension», синьо-червоного кольору, з маркуванням на рамі: КК 000084593, М030500112, усвідомлюючи те, що своїми діями він вчиняє протиправне поза волею власника вилучення чужого майна, 24.04.2020 приблизно о 23.50 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 підійшов до велосипеда, який знаходився в одній з кімнат та попрямував до виходу з квартири. В цей момент свідок ОСОБА_8 помітив протиправні дії ОСОБА_6 . ОСОБА_6 , цілком усвідомлюючи що його дії помічені, тобто усвідомлюючи відкритий характер свого діяння, утримуючи викрадене майно при собі, вийшов з квартири, після чого направився до ломбарду по вул.Генерала Глаголєва в м.Кам`янському, отримавши при цьому реальну можливість розпоряджатись викраденим майном. Таким чином ОСОБА_6 довів свій протиправний умисел до кінця.
Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи 19/104-10/1/515 від 26.05.2020 року, проведеної судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центра, станом на 24.04.2020 ринкова вартість велосипеду «RANGER» «Magnum fork suspension», синьо-червоного кольору, з маркуванням на рамі: КК 000084593, М030500112 складає 509гривень 33 копійок
Тим самим, заволодівши викраденим майном, ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі у розмірі 509 гривень 33 копійок.

Підозра ОСОБА_6 обґрунтована та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: рапортом оперуповноваженого ВКП Кам`янського ВП лейтенанта поліції Чепурко від 06.05.2020 р., протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 06.05.2020 р., протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 07.05.2020 р., протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.05.2020 р., заява ОСОБА_9 про надання згоди на огляд та вилучення майна від 12.05.2020 р., протоколом огляду предмету від 12.05.2020 р., копією специфікації до договору фінансового кредиту, закладу від 25.04.2020 р., постановою про визнання речовим доказом від 12.05.2020 р., висновком експерта за № 19/140-10/1/515 від 26.05.2020 р., протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_7 від 25.05.2020 р., протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_10 від 25.05.2020 р., протоколом пред`явлення речей для впізнання від 27.05.2020 р., а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Прокурор та слідчий зазначили, що до підозрюваного необхідно застосувати найбільш суворий запобіжний захід, а саме тримання під вартою, враховуючи особу підозрюваного, який вчинив злочин в період іспитового строку, та який є схильним до вчинення кримінальних правопорушень та неможливість у законний спосіб забезпечити своє майнове становище, не маючи офіційного місця роботи, стійких соціальних зв`язків, вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного у випадку застосування до нього менш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із примусовим позбавленням волі.
В судовому засіданні прокурор Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 підтримав клопотання у повному обсязі, наголосив, що ОСОБА_6 є особою раніше засудженою, не зробивши висновків для себе вчинив новий тяжкий злочин. Крім того, ОСОБА_6 офіційно не працює, доходу не має, не має постійного місця проживання, а тому заявлені ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, з врахуванням можливого покарання за злочин вчинений також під час іспитового строку, обґрунтовують ризик можливого ухилення підозрюваного від слідчого, прокурора та суду, та дають підстави стверджувати що ризики впливу на потерпілого, дані якого йому відомі та свідків, з якими підозрюваний знайомий з метою ухилення від покарання, є реальними, як і можливість скоєння нового кримінального злочину. А тому єдиним можливим запобіжним заходом, який унеможливить продовжити злочинну діяльність та вчинити нові злочини, перешкодить впливу на потерпілого та свідків, та не дозволить ухилитися від органу досудового слідства, та суду, підозрюваному є тримання під вартою.
В судовому засіданні слідча СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 підтримала клопотання, посилаючись на обставини викладені в ньому та просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як підозра у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України є обґрунтованою, та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Ризики передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовані, з врахуванням особи підозрюваного, його ставлення до скоєного, спосіб життя та заробітку, сталих соціальних зв`язків, відсутність бажання виправлення та припинення асоціального способу життя.
Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти заявленого слідчим клопотання, вину у скоєнні даного кримінального правопорушення визнав, але з пред`явленою йому підозрою не згоден. Просив врахувати, що на його утриманні знаходиться малолітня дитина, долучив копію свідоцтва про народження, а також на теперішній час він працює неофіційно, проживає разом з цивільною дружиною. в нього є місце постійного проживання, та обрати запобіжний захід домашній арешт.
Захисник ОСОБА_5 , враховуючи позицію підзахисного, вважав, що доцільним буде запобіжний захід більш м`який ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт. Вважав підозру не обґрунтованою, просив врахувати, що його підзахисний, офіційно працює, має постійне місце проживання, а також має на утриманні малолітню дитину.
Слідчий суддя вислухавши сторони, дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, докази покладені в його обґрунтування, приходить до наступного висновку:
Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як встановлено судом, 28.05.2020 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, ч.2 ст.186 КК України.
Як вбачається з досліджених судом матеріалів клопотання, прокурор та слідчий, підтримуючи клопотання, посилаються на підтвердження обґрунтованості підозри пред`явленої ОСОБА_6 у вчиненні ч.2 ст.186 КК України, а саме: рапортом оперуповноваженого ВКП Кам`янського ВП лейтенанта поліції Чепурко від 06.05.2020 р., протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 06.05.2020 р., протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 07.05.2020 р., протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.05.2020 р., заявою ОСОБА_9 про надання згоди на огляд та вилучення майна від 12.05.2020 р., протоколом огляду предмету від 12.05.2020 р., копією специфікації до договору фінансового кредиту, закладу від 25.04.2020 р., постановою про визнання речовим доказом від 12.05.2020 р., висновком експерта за № 19/140-10/1/515 від 26.05.2020 р., протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_7 від 25.05.2020 р., протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_10 від 25.05.2020 р., протоколом пред`явлення речей для впізнання від 27.05.2020 р., а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, які вказують на обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_6 за ч. 2 ст.186 КК України.
Фактичні данні щодо обставин, що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися з зазначених підстав.
Так, згідно до вимог ст.178 КПК України, враховується, що в ході розгляду клопотання, ОСОБА_6 не оспорював факт вчинення ним кримінального правопорушення, підтвердив, що саме він заклав до ломбарду даний велосипед, та отримав гроші, а тому підозра є обґрунтованою.
При прийнятті рішення, щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу, слідчим суддею враховується, як обґрунтованість підозри, так і вік та стан здоров`я підозрюваного, який не має будь-яких захворювань, які б мали значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, як позбавлення волі на строк до шести років, що ОСОБА_6 засуджений за вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 15.10.2019 р. за ч.2 ст.186 КК України позбавлення волі на строк до 4 років, в силу ст.75,76 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки, та підозрюється у вчиненні нового тяжкого злочину під час випробувального терміну; щодо міцності соціальних зв`язків ОСОБА_6 встановлено, що він проживає у цивільному шлюбі, має малолітню дитину, не має постійного місця роботи, не має постійного місця проживання, щодо майнового стану підозрюваного даних не встановлено.
Посилання захисника підозрюваного на дотримання підозрюваним процесуальної поведінки, не нівелюють фактів, викладених у підозрі ОСОБА_6 у скоєнні злочину за ч.2 ст.186 КК України, який є тяжким, крім того з боку захисту будь-яких доказів на підтвердження наявності осіб які б мали можливість і бажали утримувати ОСОБА_6 під час його знаходження у заявленому стороною захисту домашньому арешту не наведено, а тому таку позицію захисту слідчий суддя сприймає критично, оскільки ризики заявлені стороною слідства, повністю підтверджені в ході судового розгляду, стороною захисту не спростовані, а тому оцінюючи у сукупності всі фактичні данні встановлено та підтверджено ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України а тому жодних фактичних даних, які перешкоджають застосування, щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в ході судового розгляду, не встановлено.
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.
Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.
Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Виходячи із приписів ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
На підставі вище зазначеного, оцінивши в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків (п. 1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України), доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті. Частиною 4 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя при постанові ухвали про застосування запобіжного заходу має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особи, стосовно якої в цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Слідчий суддя вважає, що з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, встановленими під час судового засідання ризиками, розмір застави повинен складати тридцять прожиткових мінімумів, що на дату розгляду клопотання становить 63 060,00 грн., що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
На підставі вище зазначеного та керуючись ст.ст.176-179, 184, 186, 193, 194, 196, 207, 211 КПК України, -
постановив:
Клопотання слідчого - задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою визначити до 28.07.2020 року, включно.
Відповідно до норм ч.5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України, визначити розмір застави 63 060,00 гривень. У разі внесення застави на депозитний рахунок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, вважати, що до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді застави та покласти на нього наступні зобов`язання, які він повинен буде виконувати строком до 28.07.2020 року:
- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб;
- не відлучатися із м.Кам`янське без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- докласти зусиль до пошуку роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1