Справа №295/2379/20
про відмову в наданні дозволу на затримання
24.02.2020 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобода Селець, Житомирського району, Житомирської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, проживаючого по АДРЕСА_1 , -
Слідчий звернувся з клопотанням про надання дозволу на затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Мотивуючи клопотання слідчий вказав, що 11.09.1998 року близько 23 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_7 , таємно викрав майно останньої на загальну суму 500 гривень, чим спричинив їй матеріальну шкоду на вказану суму.
02.08.2013 року ОСОБА_6 було винесено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України
05.08.2013 року ОСОБА_6 було оголошено в розшук.
Враховуючи викладене, з метою запобігання спроб ОСОБА_6 переховуватися від органів слідства, слідчий просить задоволити клопотання та надати дозвіл на затримання підозрюваного.
До клопотання слідчого в обґрунтування наведених доводів долучено копії наступних доказів: протокол усної заяви про злочин, протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 , протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 , заява про вчинення злочину, повідомлення про підозру ОСОБА_6 , протокол допиту обвинуваченого ОСОБА_6 , витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В судовому засіданні прокурор Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_9 клопотання підтримав з мотивів, викладених в ньому. Додатково пояснив, що на даний час кримінальне провадження зупинено у зв`язку з розшуком ОСОБА_6 , місце його знаходження не встановлено.
На запитання слідчого судді прокурор вказав, що йому невідомо про отримання повідомлення про підозру ОСОБА_6 будь якою особою.
Дослідивши клопотання та додані до нього копії з матеріалів кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
02 серпня 2013 року ОСОБА_6 було складено повідомлення про підозру у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Вказане повідомлення про підозру не містить підпису підозрюваного або будь якої іншої особи, яка могла його отримати, відповідно до вимог ст. 278 КПК України.
05 серпня 2013 року підозрюваного ОСОБА_6 було оголошено в розшук.
В матеріалах наглядового провадження, наданого прокурором для огляду, міститься постанова слідчого від 26 липня 2017 року, зі змісту якої вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено.
Відповідно до ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру, в тому числі, коли підозрюваного оголошено в розшук. Після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.
Згідно з ст. 282 КПК України у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора.
Слідчі (розшукові) дії визначені та регламентовано порядок їх проведення главою 20 розділу ІІІ (досудове розслідування) КПК України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) діями є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. До слідчих (розшукових) дій належать допити, пред`явлення особи чи речей для впізнання, пред`явлення трупа до впізнання, проникнення до житла чи іншого володіння, обшук, огляд, слідчий експеримент, освідування особи, експертизи.
Зі змісту ч. 2 ст. 131 КПК України вбачається, що затримання особи та тримання під вартою є заходами забезпечення кримінального провадження.
За своїм змістом заходи забезпечення кримінального провадження не є слідчими (розшуковими) діями.
Слідчий суддя вважає, що заходи забезпечення кримінального провадження не можуть бути застосовані у кримінальному провадженні, яке зупинене, оскільки такі дії суперечать вимогам ст. 280 КПК України. Виготовлення та звернення до суду з клопотаннями про надання дозволу на затримання з метою приводу та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є слідчими (розшуковими) діями, спрямованими на встановлення місцезнаходження підозрюваного. У разі необхідності звернутися до слідчого судді з відповідними клопотаннями слідчий, з урахуванням вимог ст. 282 КПК України, зобов`язаний відновити досудове розслідування.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. З викладеного можна зробити висновок, що запобіжні заходи, в тому числі затримання, яке є тимчасовим запобіжним заходом в силу приписів ч. 2 ст. 176 КПК України, можуть бути застосовані виключно до підозрюваного, обвинуваченого.
Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що ОСОБА_6 є підозрюваним в розумінні ст. 42 КПК України.
Статтею 42 КПК України регламентовано, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до ст.ст. 276, 278 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу , письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно з ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Статтею 135 КПК України (глава 11) визначено порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні, а саме визначено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Повістка про виклик вручається особі працівником органу зв`язку, працівником правоохоронного органу, слідчим, прокурором, а також секретарем судового засідання, якщо таке вручення здійснюється в приміщенні суду.
Підтвердження отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом регламентовано ст. 136 КПК України, відповідно до якої належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Разом з тим, слідчому судді не надано жодних доказів того, що слідчим дотримано визначений кримінальним процесуальним законодавством порядок вручення підозри. Будь-які відомості про направлення повідомлення про підозру ОСОБА_6 , отримання повідомлення дорослими членами сім`ї чи іншою особою, яка з ним проживає, житлово-експлуатаційною організацією за місцем проживання підозрюваного або адміністрації за місцем його роботи, в матеріалах справи відсутні.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором на підставі доказів, долучених до клопотання, не доведено, що ОСОБА_6 належним чином повідомлено про підозру або складено повідомлення про підозру, однак його не вручено йому внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України. До клопотання про надання дозволу на затримання надано копію повідомлення про підозру, яке не підписано ні підозюваним, не вручено іншій особі, якій воно могло б бути вручено відповідно до вимог 135 КПК України.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_6 в силу ст. 42 КПК України не є підозрюваним в даному кримінальному провадженні, а отже щодо нього не можуть бути застосовані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та надання дозволу на його затримання.
Слідчий суддя вважає, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як надання дозволу на затримання, яке є тимчасовим запобіжним заходом в силу приписів ч. 2 ст. 176 КПК України, без дотримання вимог кримінального процесуального закону є грубим втручанням в права і свободи особи, щодо якої подане таке клопотання.
Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що в даному кримінальному провадженні змінювались слідчі і прокурори, які здійснюють повноваження прокурора. Вказані процесуальні дії повинні бути вчинені у вигляді процесуального рішення - постанови, а для їх здійснення відповідно до вимог ст. 282 КПК України досудове розслідування повинно бути відновлено.
Беручи до уваги те, що прокурором не доведено та не надано докази, які підтверджують, що ОСОБА_6 є підозрюваним в розумінні ст. 42 КПК України, що органом досудового розслідування вжито заходи для повідомлення ОСОБА_6 про підозру в порядку та у спосіб, передбачені КПК України; клопотання про надання дозволу на затримання подане в кримінальному провадженні, яке є зупиненим, що взагалі виключає можливість звернення з таким клопотанням, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в наданні дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 188-190, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в:
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1