Номер провадження: 11-сс/813/221/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.03.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.12.2019 року про накладання арешту на майно ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0002867 внесеного до ЄРДР 18.11.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч. 3 ст. 187 КК України,
установив
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.12.2019 року частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно.
Вирішено накласти арешт на вилучені старшим слідчим СВ Шевченківського ВП Приморського ВП і місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , в ході проведеного обшуку за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 2-Д, а саме:посвідчення про реєстрацію транспортного засобу марки «Range Rover» д/н/з НОМЕР_1 , реєстрації Республіки Білорусь;два ключі від замка запалювання т/з «Range Rover»;відео реєстратор чорного кольору, з лобового скла вищевказаного автомобілю;автомобіль марки «Range Rover», чорного кольору, д/н/з НОМЕР_1 , реєстрації Республіки Білорусь;мобільний телефон марки «Іропе X», імеі: НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 . Вирішено накласти арешт на вилучені в ході огляду місця події - 18.11.2019 року, тобто квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: рушник білого кольору із плямами речовини бурого кольору; частини скотчу із плямами речовини бурого кольору; змив речовини бурого кольору та контрольний змив речовини; 3 сліди папілярних візерунків пальців рук, які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, заборонивши їх відчуження, розпорядження та користування ними.
В частині накладення арешту на майно, вилучене підчас проведення огляду місця події 18.11.2019 року, тобто квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук марки «Аррle», в корпусі сірого кольору, серійний номер С17G4EU6DRJ7; флеш накопичувач марки «Міcro SD», ємкістю 32 Gb; монітор моноблок марки «Аррle», в корпусі сірого кольору, серійний номер С17G4EU6DRJ7 - відмовлено та зобов`язано слідчого повернути особам, у яких було вилучене зазначене майно.
Слідчий суддя мотивував рішення тим, що вилучене майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а тому на нього слід накласти арешт з метою забезпечення речових доказів.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В своїй апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 вказує, що вважає ухвалу незаконною, обґрунтовуючи апеляційну скаргу тим, що:
- слідчий ОСОБА_9 та прокурор ОСОБА_10 26.12.2019 року були відведені від даного кримінального провадження з мотивів упередженості до ОСОБА_8 та існують переконливі данні що зазначені особи причетні до крадіжки особистих речей підозрюваного ОСОБА_8 та за цим фактом відкрито кримінальне провадження;

- слідчий ОСОБА_9 та прокурор ОСОБА_10 надали суду завідомо неправдиву інформацію, оскільки досудове розслідування зупинено 25.11.2019 року;
- наявні ухвали слідчих суддів про бездіяльність слідчого та прокурора, що вказує на зловживання ними при внесенні клопотання про арешт майна;
- слідчим суддею не було враховано пропуск слідчим встановлено КПК України строку звернення з клопотанням про арешт майна;
- слідчий суддя вийшов за межи повноважень, здійснивши за власною ініціативою витребування доказів;
- на момент розгляду клопотання слідчий ОСОБА_9 та прокурор ОСОБА_10 мали статус цивільних відповідачів за позовом ОСОБА_8 , що є підставою для їх відводів;

- працівники поліції та прокуратури, зловживаючи своїм службовим становищем, використовують у злочинний спосіб тимчасово вилучене майно;

- на даний час не призначено жодної експертизи з використанням арештованих речей;

- цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений, а тому відсутні підстави для накладання арешту на автомобіль.
На підставі викладеного, просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями ч.ч. 1-3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Крім того, частиною 3 ст.132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, в тому числі, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
У клопотанні слідчого зазначено, що у провадженні СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені 18.11.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002867, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч. 3 ст. 187 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.11.2019 до ЧЧ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі надійшла заява ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Білорус, громадянин Республіки Білорусь, посвідка на тимчасове мешкання на території України НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , щодо вжиття заходів до п`яти чоловіків, двоє з яких його знайомі ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , які 18.11.2019, приблизно о 10 год. 00 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , зв`язали руки та ноги скотчем, після чого проти його волі, вивезли на автомобілі марки «Фіат Добло», сірого кольору на вул. Розумовського, 29 в м. Одесі.
В ході проведення першочергових слідчих розшукових дій, працівниками Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, 18.11.2019 року проведено обшук автомобіля марки «Range Rover» д/н/з НОМЕР_1 , реєстрації Республіки Білорусь, чорного кольору, за адресою, м. Одеса, вул. Хімічна, 2-Д, який належить підозрюваному ОСОБА_8 , в ході якого було виявлено та вилучено: посвідчення про реєстрацію транспортного засобу марки «Range Rover» д/н/з НОМЕР_5 , реєстрації Республіки Білорусь; два ключі від замка запалювання т/з «Range Rover»; відео реєстратор чорного кольору, з лобового скла вищевказаного автомобілю. Також, було вилучено сам автомобіль марки «Range Rover» д/н/з НОМЕР_1 , реєстрація Республіки Білорусь, та під час особистого обшуку ОСОБА_8 , у присутності понятих б виявлено та вилучено його мобільний телефон марки «Іропе X», імеі: НОМЕР_2 з картою НОМЕР_3 .
Крім того, в ході проведення першочергових слідчих розшукових дій, спрямованих викриття особи, яка скоїла дане кримінальне правопорушення, а саме, в ході огляду місця m 18.11.2019 року, тобто квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: ноутбук марки «Apple», в корпусі сірого кольору, серійний номер C17G4EU6DRJ7; флеш накопичувач марки «Micro SD», ємкістю 32 Gb; рушник білого кольору із плямами речовини бурого кольору; частини скотчу із плямами речовини бурого кольору; змив речовини бурого кольору та контрольний змив речовини; 3 сліди папілярних візерунків пальців рук; монітор - моноблок марки «Apple», в корпусі сірого кольору, серійний номер C17G4EU6DRJ7.
Вилучені предмети, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, згідно клопотання слідчого містять відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження, вилучені речі необхідні з метою проведення подальшого експертного дослідження, а також з метою виключення можливості пошкодження, втрати та зникнення речових доказів, у зв`язку з чим виникла необхідність в накладенні арешту вилучене майно.
Частково задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя виходив з того, що майно, вилучене під час проведення обшуку автомобіля марки «Range Rover» д/н/з НОМЕР_1 , реєстрації Республіки Білорусь, чорного кольору, за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 2-Д, який належить підозрюваному ОСОБА_8 , та огляду квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , можуть містити відомості про обставини вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, чи бути знаряддям вчинення злочину, а тому мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.
Накладення арешту на майно а саме: автомобіль марки «Range Rover» д/н/з НОМЕР_1 , ключі та посвідчення про реєстрацію транспортного засобу марки «Range Rover» д/н/з НОМЕР_1 , реєстрації Республіки Білорусь необхідно для забезпечення в подальшому за вироком суду можливої конфіскації майна; мобільний телефон марки «Іропе X», імеі: НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 та відео реєстратор чорного кольору, з лобового скла автомобілю необхідно арештувати, оскільки в даних речах містяться відомості про вчинений злочин та вказані речі мають значення речових доказів, забезпечення можливої конфіскації майна за вироком суду.
Слідчий суддя дійшов висновку, що метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні та з метою проведення судових експертиз з вилученим майном та зважаючи на те, що у кримінальному провадженні проводяться першочергові слідчі дії, вважав за необхідне на даному етапі досудового слідства накласти арешт на вказане в клопотанні майно в цій частині, з метою дослідження вказаних речових доказів.
Апеляційний суд погоджується з висновками ухвали слідчого судді про те, що зазначене майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні №0002867.
Положеннями ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які, зокрема, зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відмовляючи у задоволені клопотання слідчого в частині накладання арешту на вилучене майно, а саме ноутбук марки «Apple», в корпусі сірого кольору, серійний номер C17G4EU6DRJ7, флеш накопичувач марки «Micro SD», ємкістю 32 Gb , монітор - моноблок марки «Apple», в корпусі сірого кольору, серійний номер C17G4EU6DRJ7, слідчий суддя обґрунтовано посилався на те, що слідчим в клопотаннях не зазначено та в судовому засіданні не доведено, що зазначені речі можуть бути використані в суді як доказ обставин, які досліджуються в рамках кримінального провадження.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майно. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Таким чином, на підставі всебічного та повного дослідження фактичних обставин провадження за клопотанням слідчого про арешт майна слідчий суддя вірно встановив, що наявні підстави, передбачені ст.170 КПК України, для застосування у кримінальному провадженні №0002867 такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно, з метою збереження речових доказів, який відповідає принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що слідчий ОСОБА_9 та прокурор ОСОБА_10 26.12.2019 року були упередженими через їх відведення від даного кримінального провадження з мотивів упередженості до ОСОБА_8 ; працівники поліції та прокуратури, зловживаючи своїм службовим становищем, використовують у злочинний спосіб тимчасово вилучене майно та існують переконливі данні що зазначені особи причетні до крадіжки особистих речей підозрюваного ОСОБА_8 та за цим фактом відкрито кримінальне провадження, оскільки жодних належних доказів відведення зазначених осіб від даного кримінального провадження, їх причетності до крадіжки особистих речей підозрюваного та використання майна підозрюваного суду не надано. Наявність кримінального провадження щодо зазначених осіб не є правовою підставою для відмови у накладанні арешту на майно.
Також апеляційний суд відхиляє посилання в апеляційній скарзі на пропуск слідчим встановлено КПК України строку звернення з клопотанням про арешт майна, з огляду на таке.
Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Згідно клопотання, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, було вилучене 18.11.2019 року, з клопотанням про арешт зазначеного майна слідчий звернувся до суду 19.11.2019 року шляхом направлення клопотання засобами поштового зв`язку, що підтверджується конвертом (а.с33-34) та відповіддю керівника апарату Приморського районного суду м.Одеси від 24.12.2019 року (а.с.128), тобто у межах строку, передбаченого ч.5 ст.171 КПК України.
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що слідчий ОСОБА_9 та прокурор ОСОБА_10 надали суду завідомо неправдиву інформацію, оскільки в апеляційній скарзі не зазначено, яку саму інформацію апелянт вважає неправдивою.

Крім того апеляційний суд відхиляє доводи про те, що слідчий суддя вийшов за межі повноважень, здійснивши за власною ініціативою витребування доказів, оскільки дії судді направлені здійснення судового контролю за органами досудового розслідування.
Також апеляційний суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що на момент розгляду клопотання слідчий ОСОБА_9 та прокурор ОСОБА_10 мали статус цивільних відповідачів за позовом ОСОБА_8 , що є підставою для їх відводів, оскільки питання відводу прокурора з цих підстав, яке було заявлене адвокатом ОСОБА_7 , було предметом розгляду апеляційного суду та ухвалою від 11.03.2020 року у задоволені заяви про відвід було відмовлено.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений, а тому відсутні підстави для накладання арешту на автомобіль, оскільки накладання арешту на автомобіль, який належить ОСОБА_8 , було здійснено з метою забезпечення можливої конфіскації майна, що прямо передбачено ч.1 ст. 170 КПК України, так як інкриміноване підозрюваному ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.187 КК України, передбачає застосування покарання у вигляді конфіскації майна.

Приписами п.1 ч.3 ст.407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин апеляційний суд визнає необґрунтованою апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , так як її доводи спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, оскільки вона відповідає вимогам чинного кримінального процесуального закону.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, у зв`язку з чим апеляційний суд роз`яснює про те, що власник майна має право в подальшому звернутись до слідчого суді із клопотанням про скасування арешту майна.

Керуючись ст.170- 174, 370, 395, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.12.2019 року про накладання арешту на майно ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0002867 внесеного до ЄРДР 18.11.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч. 3 ст. 187 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4