Справа № 991/4668/20
Провадження1-кс/991/4816/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, у якій ОСОБА_3 просить зобов`язати уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, яке має ознаки складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 368 КК України, на підставі заяви ОСОБА_3 про вчинення злочину, яка зареєстрована в Національному бюро за вх. № С-9340 від 04.06.2020, розпочати досудове розслідування та повідомити про це заявника, шляхом надання витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скарга обґрунтована тим, що 03.06.2020 ОСОБА_3 подано до Національного бюро заяву про вчинення дій, що містять ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 та ч. 1 ст. 368 КК України, яка отримана Національним бюро 04.06.2020 та зареєстрована за вхідним № С-9340.

Після отримання Національним бюро заяви ОСОБА_3 жодних дій, спрямованих на внесення наданих ним відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового слідства, зазначеним органом не вчинялося.

Особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, надав суду письмову заяву, якій просив провести судове засідання за його відсутності, скаргу задовольнити та зобов`язати уповноважених осіб Національного бюро внести відомості до ЄРДР.

Представник Національного бюро в судове засідання не прибув, засобами електронного зв`язку надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що в заяві ОСОБА_3 вх. № С-9340 від 04.06.2020 про вчинення кримінального правопорушення не наведено достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення кримінального корупційного правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів Національного бюро, у зв`язку з чим на вказану заяву листом від 12.06.2020 № 11-188/20845 надане відповідне роз`яснення. Представник Національного бюро просив відмовити в задоволенні скарги та розглядати скаргу без його участі.

Враховуючи положення ст. 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності особи, яка подала скаргу, та представника особи, бездіяльність якої оскаржується.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вноситься відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України).

Таким чином, виходячи із аналізу вказаних норм, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вказане слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

У ході судового розгляду скарги встановлено, що 03.06.2020 засобами електронного поштового зв`язку ОСОБА_3 звернувся до Національного бюро із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364 та ч. 1 ст. 368 КК України.

Обґрунтовуючи заяву про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_3 зазначив, що суддею Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_4 під час розгляду справи № 509/2573/18 умисно, свідомо та всупереч вимогам закону з метою сприяння рейдерському захвату земельної ділянки, належної ОСОБА_3 , з метою отримання неправомірної вигоди від рейдерів винесено ухвали про відкриття провадження у справі, про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно третьої особи та про забезпечення позову, шляхом встановлення заборони ОСОБА_3 користуватися належною йому земельною ділянкою.

ОСОБА_3 вважає ухвали судді Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_4 , винесені в межах розгляду справи № 509/2573/18 такими, що не відповідають обставинам справи та протиправними.

Крім того, ОСОБА_3 виказує припущення, що суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_4 , займаючи також адміністративну посаду голови Овідіопольського районного суду Одеської області, має вплив на своїх колег, і зловживаючи службовим становищем позбавляє доступу до правосуддя.

Вказані обставини на думку ОСОБА_3 мають ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 та ч. 1 ст. 368 КК України, що завдає істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам ОСОБА_3 ..

Дослідивши зміст скарги ОСОБА_3 та надані ним матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що вони не містять об`єктивних даних, які б свідчили про можливе вчинення суддею Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364 та ч. 1 ст. 368 КК України.

Відомості, викладені ОСОБА_3 у заяві, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці зазначених у заяві обставин, та зводяться до незгоди із прийнятими судовими рішеннями.

При цьому необхідно враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших). Саме по собі припущення щодо порушення законодавства при постановленні суддями судового рішення не є свідченням вчинення злочину, оскільки суперечить визначальним засадам правового регулювання побудови та діяльності судової влади.

Разом з цим, слідчий суддя враховує, що згідно зі ст. 129 Конституції України суддя при здійсненні правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до ст. 126 Конституції України забороняється вплив на суддю у будь-який спосіб.

У рішенні Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) визначено, що недоторканність суддів - один із елементів їхнього статусу. Вона не є особистим привілеєм, а має публічно-правове призначення - забезпечити здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.

Незалежність і недоторканність суддів є невід`ємною ознакою правової держави та однією з фундаментальних засад демократичного суспільства. Як наголошується в Рекомендації № R (94) 12 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам щодо незалежності, ефективності та ролі суддів, незалежність судів є передумовою верховенства права та основоположною гарантією справедливого суду.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму ВСУ № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

З наведених вище підстав, намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання заяви про злочин, може вказувати на протиправне втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність суддів, що передбачають статті 126 та 129 Конституції України.

При розгляді питання щодо невнесення відомостей в ЄРДР, яке стосується судді, вважаю за необхідне враховувати Висновок Судової палати у кримінальних справах ВСУ щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013, згідно якого для забезпечення незалежності суддів, при отриманні заяви про вчинений суддею злочин, яке пов`язане зі здійсненням ним судочинства, уповноважений орган повинен внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

З огляду на викладене, оскільки заява ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення не містить відомостей, які б вказували на наявність у діях судді Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364 та ч. 1 ст. 368 КК України обставин, а фактично зводиться до незгоди із прийнятими суддею рішеннями при розгляді справи, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст. 2, 7, 22, 214, 303 307, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1