Номер провадження: 11-кп/813/1122/19
Номер справи місцевого суду: 504/1212/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.06.2019 року, якою було відмовлено в затвердженні угоди про визнання винуватості, а матеріали кримінального провадження № 0000117, внесеного до ЄРДР 28.03.2016 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України, повернуто прокурору для продовження досудового розслідування,-

встановив:
оскаржуваною ухвалою відмовлено в затвердженні угоди про визнання винуватості від 01.04.2019 року, укладеної між прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_7 в кримінальному провадженні №0000117 від 28.03.2016 року, а кримінальне провадження повернуто прокурору для продовження досудового розслідування.
В обґрунтування ухвали районний суд послався на те, що зміст угоди не відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, оскільки в угоді прокурор не зазначив про наявність суспільного інтересу для її затвердження, лише визнання ОСОБА_7 винуватості є недостатньою підставою для затвердження угоди в розумінні ст. 474 КПК України. Крім того, відповідно до поданої угоди, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, при цьому суду не надано доказів того, що наявні обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Не погодившись з рішенням районного суду прокурор військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу районного суду скасувати з підстав істотного порушення судом вимог кримінального процесуального законодавства. Так, прокурор посилається на те, що, перевіряючи угоду на відповідність вимогам КПК України, з урахуванням того, що кримінальне провадження відносно обвинуваченого надійшло до суду з обвинувальним актом, суд, у разі відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, повинен був виконати вимоги ст.314 КПК України, зокрема перевірити обвинувальний акт на відповідність вимогам ст.291 КПК України та, у разі його відповідності положенням закону, призначити його до розгляду, або повернути прокурору для усунення недоліків. Разом з цим, відмовивши в затвердженні угоди про визнання винуватості, районний суд виніс ухвалу, якою повернув кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування. Прокурор посилаючись на п. 18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України №13 від 11.12.2015 р. у зв`язку із заявою прокурором клопотання щодо відсутності необхідності повернення кримінального провадження для продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного завершення, та можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у загальному порядку.
В судове засідання апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_7 не з`явився, надіслав клопотання про розгляд апеляційної скарги прокурора без його участі та без участі його захисника адвоката ОСОБА_8 .
Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
При цьому, апеляційний суд позбавлений можливості надати оцінку доводам апеляції прокурора, що умови укладеної угоди відповідають вимогам закону, оскільки ухвали суду першої інстанції щодо відмови в затвердженні угоди, апеляційному оскарженню не підлягає.
Відповідно до вимог ст. 314 КПК України, суд першої інстанції за результатами підготовчого судового засідання має право прийняти рішення, яким, у тому числі, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
Частиною сьомою статті 474 КПК України встановлено, що у разі відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості досудове розслідування або судове провадження продовжується у загальному порядку.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти одне з таких рішень, а саме затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Приписами ч. 4 вказаної норми передбачено, що ухвала про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру може бути оскаржена в апеляційному порядку, разом з тим, оскарження ухвали про повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу, нормами КПК України не передбачено.
Посилання прокурора на Постанову Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 р. «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» як підставу для апеляційного перегляду зазначеної вище ухвали суду 1-ої інстанції є необґрунтованим, оскільки відповідно до п. 18 вказаної Постанови за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК, та:
- повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК;
- або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення;
- або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.
При цьому, зокрема в останньому випадку, слід неухильно дотримуватися вимог закону щодо відкриття сторонами кримінального провадження одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.
Тобто, з огляду на вказані обставини, а також структури викладу норми, зазначення про подання прокурором клопотання відноситься до останнього випадку, а не всіх загалом та логічно не зв`язується із першим пунктом п.п. б). Більш того, два наступні підпункти конкретно вказують на випадки продовження або призначення судового розгляду, які можливі лише, коли угоду укладено вже на стадії підготовчого провадження, або судового розгляду.
Окрім того, постанови Пленуму носять рекомендаційний характер та не є обов`язковими у застосуванні під час здійснення апеляційного провадження.
Приписами ч. 8 ст. 474 КПК України визначено, що повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається, однак це не позбавляє прокурора, після повернення кримінального провадження, направити обвинувальний акт до суду 1-ої інстанції відповідно до положень ст. 291 КПК України.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд не вбачає підстав, передбачених ст.409 КПК України, для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали районного суду.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.06.2019 року, якою відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості від 01.04.2019 року між підозрюваним ОСОБА_7 та прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 на стадії досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 408 КК України та повернуто прокурору матеріали кримінального провадження для продовження досудового розслідування без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4