Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
01 липня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

Прокурора ОСОБА_5

Підозрюваного ОСОБА_6

Захисника-адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 14 травня 2020 року в кримінальному провадженні № 0006009, -

ВСТАНОВИЛА:
Рівненським міським судом Рівненської області здійснюється розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України; ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України.

14 травня 2020 року ухвалою цього ж суду задоволено клопотання прокурора і продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 до 12 липня 2020 року з визначенням розміру застави в сумі 168160 грн.

Не погодившись з прийнятим процесуальним рішенням, захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій, покликаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , практику Європейського суду з прав людини щодо недоцільності продовження найсуворішого запобіжного заходу, доводить, що стороною обвинувачення, на його думку, не надано достатніх доказів, які б підтверджували існування ризиків, на які вказує прокурор у клопотанні. Зазначає, що судом, всупереч вимогам ст. 178 КПК України, не враховано і доводи сторони захисту, що характеризують особистість обвинуваченого ОСОБА_6 , який в добровільному порядку відшкодував завдану шкоду потерпілим, має постійне місце проживання та на його утриманні перебуває непрацездатна матір, яка потребує стороннього догляду.

Просить скасувати ухвалу суду в частині продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 і ухвалити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника-адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали суду без змін, перевіривши матеріали клопотання й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 5 Європейської Конвенції з прав людини ( 1995 р.) законним та обґрунтованим вважається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Згідно виділених матеріалів кримінального провадження та клопотання про продовження строку тримання під вартою, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні ряду крадіжок чужого майна, в тому числі, поєднаних з проникненням у житло, та незаконного заволодіння важливими особистими документами, тобто у вчиненні умисних корисливих тяжких злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК, не маючи, як постійного джерела прибутку, так і міцних соціальних зв`язків.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У рішенні Європейського Суду з прав людини ( справа "Мацнеттер проти Австрії" ) зазначено, що підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, крім обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є наявність ризиків, зокрема, вчинення обвинуваченим подальших правопорушень.

При визначенні ризиків має враховуватися особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти.

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 судом, як того вимагає закон, перевірено наявність обґрунтованих підстав вважати, що існують ризики, на які вказує прокурор, та які підтверджені при апеляційному розгляді.

Під час розгляду апеляційної скарги встановлено, що ОСОБА_6 , який раніше неодноразово судимий, востаннє - вироком Рівненського міського суду від 25.10.2017 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ст. 395 КК України на чотири роки і три місяці позбавлення волі, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів через короткий проміжок часу після звільнення 10.09.2019 року з місць позбавлення волі, що свідчить про схильність обвинуваченого до скоєння злочинів, і є ризик продовження ним злочинної діяльності та недотримання своїх процесуальних обов`язків, зважаючи на системність злочинної поведінки.
Перевіряючи доводи і обставини, на які вказує захисник при апеляційному розгляді, та беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справах Едуард Шабалін проти Росії від 16 жовтня 2014 року та Руслан Яковенко проти України від 04 вересня 2015 року про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення та у контексті даного кримінального провадження, не вирішуючи наперед питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченого, з метою попередження ризику його переховування від суду, оскільки він не може не усвідомлювати імовірність визнання його вини за висунутим йому обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, колегія суддів вважає ухвалу суду законною та обгрунтованою.
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 14 травня 2020 року щодо продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Рівненського
апеляційного суду ОСОБА_1 . 02.07.2020 року