Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7443/18
У Х В А Л А

27 грудня 2019 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси самовідвід судді ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.1 ст. 366-1 КПК України,-

встановив:

Згідно протоколу автоматичного визначення судді суддю ОСОБА_3 визначено головуючим у розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.1 ст. 366-1 КПК України.

Суддя ОСОБА_3 заявив собі самовідвід у вказаному кримінальному провадженні, посилаючись на те, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснював його племінник ОСОБА_5 , який хоча і не є близьким родичем або членом сім`ї, однак з яким він перебуває у близьких родинних відносинах, що може викликати обґрунтовані сумніви в упередженості судового розгляду вказаного кримінального провадження.

Сторони провадження, будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, про причину неявки суд не повідомили. Суд вважає за можливе проводити розгляд заяви у їх відсутність.

Дослідивши письмові матеріали провадження, суддя приходить до наступного.

В Придніпровському районному суді м. Черкаси перебуває кримінальне не провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.1 ст. 366-1 КПК України. Згідно протоколу автоматичного визначення судді суддю ОСОБА_3 визначено головуючим у розгляді вказаного кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснював племінник судді ОСОБА_3 ОСОБА_5 , який хоча і не є близьким родичем або членом сім`ї судді, однак суддя перебуває з ним у близьких родинних відносинах та дружніх стосунках, що може викликати обґрунтовані сумніви в упередженості судового розгляду вказаного кримінального провадження.

Пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України встановлено, що слідчий суддя не може брати участь у провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Статтями 126, 129 Конституції України передбачено, що судді, при здійсненні правосуддя є незалежні і підкоряються тільки закону, вплив на них у будь - який спосіб забороняється.

Згідно ч. 7 ст. 56 «Закону України Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року Про незалежність судової влади визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах PiersacvsBelgium, Grievesvs UK). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі Гаусшильдт проти Данії , Мироненко і Мартиненко проти України зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі Гаусшильдт проти Данії вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі Мироненко і Мартиненко проти України ).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також суд вказує, що у відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За змістом п. 23, п. 60, п. 61 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 р. на 1098 засіданні заступників міністрів, - принцип незалежності судової влади означає незалежність кожного судді при здійсненні ним функцій прийняття судових рішень. Під час розгляду всіх справ судді повинні діяти незалежно та неупереджено. Судді мають приймати рішення у справах, які передані їм на розгляд. Вони можуть відмовитися від справи або її розгляду лише якщо для цього є поважні причини.

Стаття 76 КПК України включає вичерпний перелік обставин, за яких суддя не може брати участь у розгляді справи.

Відповідно до ч.1 ст. 80 КПК України - за наявності підстав, передбачених ст.75 цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до ч.4 вказаної статті заява подана до початку судового розгляду.

Крім того, суд зазначає, що вже сама обставина подання до суду заяви про відвід дає підстави сумніватися учаснику процесу в об`єктивності та неупередженості судді.

Враховуючи вищевикладене, з метою виключення будь-яких сумнівів у неупередженості судді та об`єктивного розгляду справи, суд вважає, що слід задовольнити заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.1 ст. 366-1 КПК України.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст.76, 81 КПК України,

ухвалив:

Заявлений суддею ОСОБА_3 самовідвід задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.1 ст. 366-1 КПК України.

Матеріла кримінального провадження передати до канцелярії Придніпровського районного суду для визначення іншого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали судді виготовлено та проголошено 3 грудня 2020 року о 09.00. год.

Суддя: ОСОБА_1