Дата документу 20.12.2019 Справа № 554/119/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2019 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
скаржника ОСОБА_3 ,
адвоката скаржника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 27.06.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000867 від 01.12.2015 року, порушеного за ч. 2 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
24.09.2019 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшла вищевказана скарга в порядку п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
В обгрунтування скарги зазначено про неповноту проведеного досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000867. Зазначено, що кримінальне провадження неодноразово було закрито, однак постанови слідчого були скасовані за результатом їх оскарження у суді через неповноту досудового розслідування. Скаржником зазначено, що за клопотанням її захисника не було проведено такої слідчої дії як повторний слідчий експеримент із свідком ОСОБА_6 .
У судовому засіданні в режимі відеоконференції скаржник ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 в інтересах скаржника скаргу підтримали, прохали скасувати оскаржувану постанову.
Слідчий у кримінальному провадженні № 0000867, рішення якого оскаржується, у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду скарги, неявка якого, в силу вимог ст. 306 КПК України, не перешкоджає розгляду скарги по суті.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0000867, встановив наступне.
В провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження № 0000867, порушене за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України, за фактом того, що 30 листопада 2015 року близько 22 години водій автобусу Мерседес Бенц днз НОМЕР_1 ОСОБА_7 , рухаючись за маршрутом Київ-Донецьк, в селі Засулля Лубенського району Полтавської області по вулиці Харківська, в районі електроопори №12 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який переходив дорогу з права наліво відносно напрямку руху автобуса; внаслідок ДТП пішохід отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер на місці події.
Скаржник ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні 09 червня 2017 року визнана потерпілою як матір загиблого, про що останній вручена пам`ятка потерпілого.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в результаті проведеного досудового розслідування дане кримінальне провадження слідчим з підстав відсутності в діях водія ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення за ст. 286 ч.2 КК України неодноразово закривалось (26.06.2016 року, 30.03.2017 року, 19.07.2017 року, 28.09.2017 року, 30.07.2018 року). Втім вказані постанови слідчого були оскаржені за результатом чого скасовувались ухвалами слідчих суддів від 01.03.2017 року, 15.05.2017 року, 31.08.2017 року, 30.01.2018 року, 08.02.2019 року.
За час досудового розслідування стороною потерпілого, а саме захисником, неодноразово заявлялись клопотання про проведення слідчих дій, серед іншого, наполягалось на проведенні повторного слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_6 із залученням до його проведення експерта-автотехніка, однак вказаної слідчої дії проведено не дуло. Наполягаючи на проведенні вказаної слідчої дії захисноком зазначалось, що з матеріалів справи відомо, що водій ОСОБА_7 (з його показань) спершу побачив іншого пішохода (свідка ОСОБА_9 ), який також рухався по проїзній частині дороги, і через це водій ОСОБА_7 , уникаючи наїзду на свідка ОСОБА_9 , не став застосовувати гальмування, а нібито застосував маневр об`їзду вліво, при виконанні якого і здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_10 . Відповідно до п.12.3 ПДР водій, у випадку виявлення небезпеки для руху, яку він об`єктивно здатен виявити, повинен негайно прийняти міри для зменшення швидкості, навіть до повної зупинки транспортного засобу. На підставі цього захисником зауважено, що моментом виявлення небезпеки для руху автобуса має бути визначений момент коли він побачив саме свідка ОСОБА_6 . Втім, відстань бачення цього свідка з місця водія автобуса слідчим експериментом взагалі не встановлювалась, що явно впливає на достовірність вихідних даних проведених експертиз у кримінальному провадженні, що штучно сприяє виправданню водія.
Вказане свідчить про неповноту встановлених слідчим обставин, що може вплинути на хід досудового розслідування.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.
Частиною 4 ст. 38 КПК України зазначено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, а у ст. 9 КПК України закріплено положення про те, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.
Відповідно до положень ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, винуватість особи, мотиви і мета вчинення кримінального правопорушення та інш. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Обов`язок доказування зазначених обставин, відповідно до положень ст. 92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, як це передбачено ч. 1 ст. 94 КПК України.
З огляду на вищезазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, без всебічного та повного проведення досудового розслідування, а тому підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 27.06.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000867 від 01.12.2015 року, порушеного за ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити.
Скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 27.06.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000867 від 01.12.2015 року, порушеного за ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено та оголошено 20.12.2019 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1