пр. № 1-кс/759/1946/20
ун. № 759/5867/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2020 року м. Київ
Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0005328 від 24.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,

встановив:
24.07.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості №0005328 про те, що, невстановлені досудовим слідством особи самовільно, всупереч установленому законом порядку, правомірність яких оспорюється організацією, за адресою м. Київ, бул. Кольцова, 24-А, розпочали реконструкцію будинку.
03.04.2020 року до суду звернувся старший слідчий Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про накладання арешту на об"єкт незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 .

В судове засідання слідчий не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У силу ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правової підстави для арешту майна, оскільки слідчим не доведено, що не застосування арешту саме в такий спосіб, про який просить слідчий, може призвести до відчуження, втрати майна, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно, у зв`язку з чим суд визнає клопотання не обґрунтованим і таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 173 КПК України, слідчий суддя,

постановив:
В задоволенні клопотання старшого слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1