Ухвала
Іменем України

10 липня 2020 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження за №0001760 та №0003937 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15 ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121 КК України,-

встановив:

Корольовським районним судом м. Житомира розглядається об`єднане кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 3 ст.15 ч.1 ст.186, ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою суду від 22.05.2020 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 20.07.2020 року. Ухвалою суду від 02.06.2020 року обвинуваченому ОСОБА_8 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб по 30.07.2020 року (включно) без визначення розміру застави. Судове провадження по даній справі не закінчено, свідки, обвинувачені не допитані, матеріали кримінального провадження судом не досліджені, по справі оголошено перерву.

Ст.331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на 60 днів, вказавши про наявність визначених в ст. 177 КПК України ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті. Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 ухилявся від суду, перебував в розшуку.

Прокурор ОСОБА_4 клопотання прокурора ОСОБА_3 підтримав в повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник при вирішенні питання щодо продовження терміну тримання під вартою заперечили, вказавши, що зазначені прокурором ризики є припущеннямиі значно зменшились, клопотання прокурора є необґрунтованим, просили змінити запобіжний захід на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник щодо клопотання прокуроразаперечили, вказують, що обвинувачений має дітей та постійне місце проживання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Суд при вирішенні питання, на виконання вимог ст.178 КПК України, приймає до уваги дані про особу обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які раніше притягувалися до кримінальної відповідальності, але згідно приписів ст.89 КК України є несудимими, суспільну небезпеку правопорушень, в яких обвинувачуються особи, один з яких відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватими в інкримінованих злочинах, молодий вік та задовільний стан здоров`я, соціальні зв`язки, ОСОБА_7 є мешканцем Черкаської області, ОСОБА_8 м. Коростишева, враховуючи також можливість ухилення від суду та перешкоджати кримінальному провадженню, можливість впливу на свідків, які судом не допитані. Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 , відносно якого обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту, до суду не з`являвся, оголошувався в розшук.

Оскільки строк дії ухвал про тримання під вартою, визначений ст.197 КПК України, стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 спливає, враховуючи наведене вище обставини, суд не вбачає на час розгляду клопотання достатніх підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченим. Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу стосовно обвинувачених.

Будь яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, для застосування стосовно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Клопотання захисту задоволенню не підлягає.

Суд вважає, що наведені прокурором ризики впливу належним чином обґрунтовані, на підставі чого приходить до висновку про необхідність продовження раніше обраного запобіжного заходу, виходячи із необхідності забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню.

Керуючись рішенням Конституційного Суду України №4-р/219 від 13.06.2019р., ст. 29 Конституції України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 177, 178, 331, 392, 395 КПК України суд,-

постановив:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО Житомирської УВП №8 відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів, а саме по 07 вересня 2020 року (включно) без визначення застави.

В клопотанні захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1