Справа № 450/2132/16-к
провадження 1-кп/462/171/20
У Х В А Л А

19 червня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова у складі судової колегії головуючої судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , при секретарі ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.152, п.п.9, 10 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор в судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , посилаючись при цьому на те, що ризики ухилення обвинуваченого від суду не усунуті, ОСОБА_6 неодноразово суджений, обвинувачується в особливо тяжкому злочині, не допитані свідки, на які може впливати обвинувачений у разі зміни запобіжного заходу. Також обвинувачений не має соціальних зв`язків, відсутні стримуючи фактори. Вважає, що слід врахувати і міру покарання за скоєння особливо тяжкого злочину.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечив проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважає, що прокурор посилається на ті ж самі ризики, які визначав раніше та які прокурором не доведені. Просив відмовити прокурору у задоволенні клопотання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_5 вважає, що прокурор не надав вагових ризиків, які б давали підстави тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинувачений значно тривалий час утримується під вартою, що є порушенням вимог Європейського суду, просив застосувати домашній арешт.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України застосування запобіжного заходу здійснюється з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також спробам незаконно переховуватись від органів досудового розслідування, та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити його.

В даному випадку обвинувачений ОСОБА_6 утримується під вартою, строк тримання спливає, свідкі не допитані, розгляд справи відкладається.

Суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим. Ризиками, які колегія суддів оцінює у сукупності з тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, являються об`єктивні дані можливого переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, можливість вплинути на свідків, які ще не допитані, та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Тобто ризики, що були підставою для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та продовження такого заходу, на сьогодні не перестали існувати.

Дані відносно особи обвинуваченого враховуються судом, як то відсутність соціальних зв`язків, вік та стан здоров`я обвинуваченого, які при цьому не виключають можливість тримання під вартою ОСОБА_6 , а також період його тримання під вартою, однак, вони не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також те, що ним не надано суду жодних документів щодо відповідних соціальних зв`язків, а тому викладене у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи обвинуваченого у встановленому законом порядку.

Суд вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту, про який клопотав захисник, буде недостатньою мірою, оскільки більш м`які міри запобіжного заходу не будуть слугувати забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування або суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином

Крім того, суд також враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року де ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд вважає, що продовження тримання під вартою ОСОБА_6 не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, колегія суддів приходить до висновку про необхідність продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на строк до шістдесяти днів, а саме до 17 серпня 2020 року включно.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 176-178, 183, 197, 331, 372 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у виді тримання під варту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357, ч.4 ст.152, п.п.9, 10 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185 КК України до 17 серпня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 діб з дня проголошення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2