Єдиний унікальний номер 317/1855/17
Провадження № 1-кп/317/338/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

захисника обвинувачених ОСОБА_10

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000197 від 07.02.2017 відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000197 від 07.02.2017 відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 висловив думку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду. Вказав на те, що кримінальне провадження підсудне Запорізькому районному суду Запорізької області.

Потерпілий ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 спочатку висловили думку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду, проте у подальшому потерпілий поклався у вирішені даного питання на розсуд суду, а представник потерпілого вказав на необхідність направлення кримінального провадження для визначення підсудності.

Захисник обвинувачених, адвокат ОСОБА_10 , спочатку висловила думку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду, проте у подальшому вказала на те, що кримінальне провадження не підсудне Запорізькому районному суду Запорізької області.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 також спочатку висловили думку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду, проте у подальшому підтримали позицію свого захисника щодо непідсудності кримінального провадження Запорізькому районному суду Запорізької області.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.
За змістом ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Пункт 1 частини 1 статті 34 КПК України визначає, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.
У системному зв`язку наведені норми права вказують на необхідність визначення судом у підготовчому судовому засіданні додержання правила підсудності.
За змістом обвинувального акту ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, а саме незаконне позбавлення волі і викрадення людини, за попередньою змовою групою осіб.
Викрадення людини є закінченим злочином з моменту заволодіння нею і фактичного початку обмеження її волі. Незаконне позбавлення волі є триваючим злочином.
Місцем злочину є місце у просторі, де було розпочато, закінчено злочин, або де настав злочинний наслідок.

Не вдаючись до оцінки викладених в обвинувальному акті обставин, суд зауважує, що за змістом обвинувального акту обвинуваченим інкримінується викрадення людини у с. Новоолександрівка Запорізького району Запорізької області. Разом із тим, незаконне позбавлення волі потерпілого згідно обвинувального акту було лише розпочато у с. Новоолександрівка Запорізького району Запорізької області та мало місце до зупинки автомобіля на стаціонарному посту служби № 1 «Запоріжжя-Південь» по вул. Оріхівське шосе у м. Запоріжжі працівниками поліції. Вказане місце зупинки автомобіля територіально мало місце саме у Комунарському районі м. Запоріжжя.
Отже, злочин, який інкримінується обвинуваченим (незаконне позбавлення волі), як продовжуваний злочин, був лише розпочатий на території Запорізького району Запорізької області, проте закінчений на території Комунарського району м. Запоріжжя. Фактично, саме незаконне позбавлення волі слід вважати останнім за часом кримінальним правопорушенням.
Обвинувальний акт не містить жодних посилань на те, що незаконне позбавлення волі було закінчено на території Запорізького району Запорізької області.
Зважаючи на вищевикладене, наявні підстави для направлення кримінального провадження до Запорізького апеляційного суду для визначення підсудності.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 32, 34, 314-316, 372 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Направити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000197 від 07.02.2017 відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, до Запорізькогоапеляційного суду для визначення підсудності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1