ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2668/20
провадження № 1-кс/753/836/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" лютого 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 від 21.12.2018 про закриття кримінального провадження № 0000095, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2012 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
До Дарницького районного суду м. Києва 11.02.2020 надійшла скарга ОСОБА_3 , подана в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 від 21.12.2018 про закриття кримінального провадження № 0000095, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
На обґрунтування скарги вказав, що в провадженні Дарницького УП ГУНП в м. Києві перебували матеріали кримінального провадження № 0000095, відкритого за фактом нанесення ОСОБА_4 його сином ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. 21.12.2018 слідчим СВ Дарницького УП ГУНП ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, через відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Скаржник вказує на те, що всупереч вимог ст. 9 КПК України слідчим не проведено всіх слідчих дії, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, а тим обставинам, які були встановленні, надана неналежна правова оцінка, а відтак рішення слідчого є необґрунтованим, протиправним і таким, що не відповідає завданням кримінального провадження. Крім того, просив поновити строк на звернення до суду із вказаною скаргою.
Представник потерпілого ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак надав заяву, в якій вимоги скарги підтримав та просив задовольнити.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи положення процесуального закону щодо строків розгляду клопотань та скарг учасників кримінального провадження, а також те, що відсутність прокурора, слідчого не перешкоджає розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути скаргу у відсутність прокурора та слідчого.
Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В провадженні Дарницького УП ГУНП в м. Києві перебували матеріали кримінального провадження № 0000095, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2012 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
З матеріалів скарги та кримінального провадження вбачається, що 29.10.2012до прокуратури Дарницького району м. Києва надійшли матеріали з Дарницького районного суду м. Києва щодо скарги гр. ОСОБА_4 про притягнення до кримінальної відповідльності його сина ОСОБА_6 за ч. 1 ст.125 КК України та постанова Дарницького районного суду м. Києва від 22.11.2012 про перевірку та прийняття рішення щодо скарги гр. ОСОБА_4 , в порядку ст. 97 КПК України (1960 року).

06.12.2012 прокуратурою Дарницького району м. Києва відомості за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 були внесені до ЄРДР за № 000095, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України.

06.12.2012 кримінальне провадження скеровано відповідно до ч. 7 ст. 214 КПК України (2012 року) до слідчого відділу Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві.

23.05.2014 кримінальне провадження слідчим слідчого відділу Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_7 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

30.07.2014 прокурором прокуратури Дарницького району м. Києва ОСОБА_8 постанову слідчого слідчого відділу Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження скасовано, та надано вказівки в порядку ст. 36 КПК України.

14.09.2015 слідчим слідчого відділу Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_9 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

29.09.2015 прокурором прокуратури Дарницького району м. Києва ОСОБА_10 постанову слідчого слідчого відділу Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження скасовано, та надано вказівки в порядку ст. 36 КПК України.

07.11.2016 кримінальне провадження слідчим слідчого відділу Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

10.01.2017 прокурором прокуратури Дарницького району м. Києва ОСОБА_11 постанову слідчого слідчого відділу Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження скасовано, та надано вказівки в порядку ст. 36 КПК України.

В ході досудового слідства був неодноразово допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 , який у своїх показах стверджував, що 20.10.2011 він, перебував на спільній дачній земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 , що належить йому та колишній дружині ОСОБА_12 разом з знайомою на ім`я ОСОБА_13 (анкетні данні та адресу проживання якої відмовився повідомити). З ОСОБА_12 у нього склалися погані стосунки, тому що, з його слів, остання перешкоджала користуватися йому дачним будинком та земельною ділянкою, а також іншим нерухомим майном, створювала йому неможливі умови для проживання, у зв`язку з чим він звернувся до суду з позовом про розподіл їх спільно нажитого майна. Цього ж дня близько 14.00 години приїхала його колишня дружина ОСОБА_12 зі своїм братом ОСОБА_14 , їх спільним сином ОСОБА_6 , та другом його сина, хлопцем на ім`я ОСОБА_15 . У подальшому в нього з ОСОБА_12 та ОСОБА_6 виник конфлікт з приводу того, що останні намагалися потрапити до будинку, в якому він зачинився та не пускав їх в середину, у зв`язку з чим останні поламали замок на воротах, розбили два вікна у будинку, намагаючись проникнути у середину будинку. Після чого він викликав працівників міліції, до приїзду яких ні ОСОБА_12 , ні ОСОБА_6 до будинку не потрапили. Після приїзду працівників поліції, та проведеними переговорами з останніми, ОСОБА_4 відчинив вхідні двері будинку у дверях якого у нього з ОСОБА_12 та ОСОБА_6 виник конфлік щодо їх спільного майна, у цей час ОСОБА_6 несподівано для нього наніс йому удар рукою в область правої нижньої щелепи у присутності працівників міліції. У цей час жінка на ім`я ОСОБА_13 , яка з його слів здійснювала його захист, здійснила постріл у повітря із пістолета "Патрон Флобера", який належить йому, у цей час ОСОБА_6 злякався та відскочив назад, а міліціонер ОСОБА_16 , ОСОБА_12 та він зайшли до будинку, де у нього прийняли заяву про події, з приводу яких він викликав працівників міліції, та видали направлення на проходження судово-медичного обстеження. Після чого працівники міліції запропонували дружині ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , та хлопцю на ім`я ОСОБА_15 вийти та забрали їх у невідомому йому напрямку та поїхали. Його знайома на ім`я ОСОБА_13 поїхала спочатку до Польщі, а потім до Англії, звідки досі не повернулася. З того часу він з ОСОБА_12 та ОСОБА_6 не спілкується та не підтримує стосунки.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_17 пояснив, що з 2010 року по 29.07.2015 працював помічником начальника відділу міліції-оперативним черговим чергової частини відділу міліції (з обслуговування жилих масивів Харківська, Нова Дарниця, Стара Дарниця та селище Бортничі) Дарницього РУ ГУМВС України в м. Києві. 20.10.2011 приблизно об 11:20 год. надійшов виклик від оперативного чергового про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_12 1946 р.н., її колишній чоловік ОСОБА_4 , 1942 р.н. спричинив тілесні ушкодження. Прибувши на місце події, ним було виявлено ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , та їх сина ОСОБА_6 , між якими виникла сімейна сварка, в ході якої ОСОБА_4 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_12 , а їх спільний син заступаючись за матір ОСОБА_12 , наніс ОСОБА_4 тілесні ушкодження. Під час фіксування данної події, ОСОБА_12 написала заяву до органів міліції з приводу спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , а ОСОБА_4 в свою чергу написав заяву до органів міліції з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень його сином ОСОБА_6 . Крім того, ним було зазначено, що в квітні 2016 на його мобільний телефон зателефонував ОСОБА_4 , 1942 р.н., який в телефонній розмові наполягав на особистій зустрічі, а після його відмови, ОСОБА_4 почав пропонувати йому грошову винагороду за необхідні для нього покази в разі допиту його в якості свідка по кримінальному провадженню. Він від зазначеної пропозиції ОСОБА_4 категорично відмовився, та попросив останнього не турбувати його з даного приводу. Більше йому нічого не відомо, та взагалі всі обставини події відбувалися біля 4 років тому, зв`язку з чим детальніше описати події він не може.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_18 , пояснив, що з 2011 року по 10.10.2013 він працював дільничним інспектором відділу міліції (з обслуговування жилих масивів Позняки та Осокорки) Дарницького РУ ГУМВС України в м.Києві. У той час до нього на виконання надійшли матеріали від 20.10.2011, а саме заява ОСОБА_4 , 1942 р.н. про те, що його син ОСОБА_6 20.10.2011 за адресою: АДРЕСА_1 , наніс йому тілесні ушкодження та погрожував фізичною розправою. В ході виконання вказаного матеріалу, було встановлено, що зазначений конфлікт виник з приводу розподілу майна, і так як пояснив ОСОБА_6 , тілесні ушкодження він батьку ОСОБА_4 не наносив, та фізичною розправою не погрожував. Також була допитана ОСОБА_12 1946 р.н., яка є колишньою дружиною ОСОБА_4 , та пояснила, що 20.10.2011, знаходилася разом з ОСОБА_4 та їх спільним сином ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , де під час сварки ОСОБА_4 погрожував фізичною розправою ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , та зробив декілька пострілів вгору із пістолету «Флоберу» з метою їх залякування. Даний пістолет був вилучений у ОСОБА_4 та направлений на експертизу, який згідно висновку не є вогнепальною зброєю, та в подальшому повернутий ОСОБА_4 . Крім цього, при проведені комплексу розшукових дій, свідків та очевидців даної події встановлено не було. Крім того, він зазначає у своїх показах, що ОСОБА_4 постійно скаржиться на свого сина ОСОБА_6 , однак жодне із повідомлень не відповідало дійсності. Тому він вважає, що ОСОБА_4 здійснює наклеп на свого сина з метою отримання повного права власності на земельну ділянку та будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Більше з цього приводу йому нічого не відомо, та так як події відбувалися більше ніж 4 років тому, детальніше описати події він не може.

У продовж досудового слідства, неодноразово надавалися доручення на проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України, з метою встановлення свідків та очевидців вказаних подій, та встановлення інших учасників конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_12 і ОСОБА_6 , з метою з`ясування усіх обставин даної події, але жодних позитивних результатів не досягнуто, свідків та очевидців вказаних подій не встановлено.

До матеріалів кримінального провадження долучений Акт судово-медичного дослідження № 5961 від 21.10.2011 на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та проведено комплекс інших слідчих (розшукових) дій з метою встановлення обставин події.

Згідно ч.1 ст. 477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, але в матеріалах кримінального провадження така заява від імені ОСОБА_4 відсутня, як на момент внесення відомостей до ЄРДР так і в подальшому.

Керуючись вимогами ч. 1 ст. 478 КПК України, потерпілий має право подати до слідчого, прокурора, іншої службової особи органу, уповноваженого на початок досудового розслідування, заяву про вчинення кримінального правопорушення протягом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення певного кримінального правопорушення, що ОСОБА_4 зроблено не було, хоча останній знав про наявність розпочатого досудового розслідування, та використовував своє право на оскарження неодноразового прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження.

Ці обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 мав можливість та достатність строку для використання свого права надати до органів слідства заяву про вчинення кримінального правопорушення протягом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення певного кримінального правопорушення, які на даний час вже сплили.

Таким чином, згідно матеріалів кримінального провадження, обставини, які б підтверджували вину ОСОБА_6 щодо спричинення тілесних ушкоджень його батьку ОСОБА_4 в ході досудового слідства не встановлено, крім показів потерпілого ОСОБА_4 , а сам ОСОБА_6 заперечує свою причетність, на що останній має право відповідно до презумпції невинуватості особи, а досудовим слідством не доведено винуватість особи поза розумним сумнівом.

Крім того, відповідно до показів свідка робітника міліції ОСОБА_17 , який зазначив, що очевидцем події він не був, а сімейна сварка між ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та їх сином ОСОБА_6 , виникла на ґрунті суперечок щодо поділу спільно нажитого майна. Також він зазначив, що в квітні 2016 року на його мобільний телефон зателефонував ОСОБА_4 , який пропонував грошову винагороду щодо надання останнім показів на перевагу ОСОБА_4 , що може розцінюватися як бажання підтвердити свої покази іншими особами, які не відповідають дійсності та обставинам події.

Хоча при аналізі неодноразових допитів потерпілого є останній стверджував що йому спричинені тілесні ушкодження у присутності робітника міліції ОСОБА_17 , що не підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Також згідно показам свідка дільничного інспектора ОСОБА_18 , який обслуговував дільницю, де сталася пригода, показав що ОСОБА_4 постійно скаржиться на свого сина ОСОБА_6 , однак жодне із повідомлень не відповідало дійсності. Тому він вважає, що ОСОБА_4 здійснює наклеп на свого сина з метою отримання повного права власності на земельну ділянку та будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з тим, що жодних незацікавлених свідків та очевидців при проведені досудового слідства встановлено не було, що не дає можливості однозначно зробити висновок щодо наявності законних та достатніх підстав вважати, що саме ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження.

На підставі встановлених обставин, 21.12.2018 слідчим СВ Дарницького УП ГУНП ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження. Постанова слідчого мотивована тим, що жодних незацікавлених свідків та очевидців при проведені досудового слідства встановлено не було, що не дає можливості однозначно зробити висновок щодо наявності законних та достатніх підстав вважати, що саме ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження.

Відповідно до ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Копію оскаржуваної постанови скаржник отримав 20.12.2019 та 27.12.2019 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із скаргою на постанову від 21.12.2018 про закриття кримінального провадження №000095. Однак ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_19 від 27.12.2019 його скаргу повернуто. Вказану ухвалу скаржник отримав лише 28.01.2020, відтак представник скаржника вказує, що на момент звернення до суду з первісною скаргою строк пропущений не був.

З урахуванням наведеного, вважаю поважними причини пропуску скаржником встановленого ст. 304 КПК України десятиденного строку подання скарги, що є підставою для його поновлення.

Даючи оцінку суті та змісту оскаржуваної постанови слідчий суддя керується як загальними засадами кримінального провадження, так і положеннями кримінального процесуального закону, які визначають порядок (процедуру) кримінального провадження.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься в ст. 284 КПК України, згідно якої кримінальне провадження закривається у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 2, 284 КПК України).

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Тобто на слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що його виключають. А тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження й оцінки слідчим доказів у сукупності.

Оскільки завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а сукупність встановлених досудовим розслідуванням обставин свідчить про відсутність об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, то правові підстави для продовження досудового розслідування відсутні.

Аргументи представника потерпілого про те, що слідчий не виконав усі необхідні слідчі (розшукові дії), спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя вважає, що слідчий дійшов правильного висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, відтак продовження досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні буде безпредметним і призведе до порушення розумних строків досудового розслідування.

Підстав вважати, досудове розслідування по даному кримінального провадженню неповним чи необгрунтованим, слідчий суддя не вбачає.

Крім того, згідно п. 1 ч. 1 ст. 48 КК України особу не може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину минув один рік з дня вчинення будь-якого з злочинів, передбачених статтями 106 і 125 частина 1, або злочину, за який згідно з законом може бути призначено покарання не більш суворе, ніж виправні роботи або направлення в дисциплінарний батальйон. Так з моменту внесення відомостей до ЄРДР минуло близько 8 років.

Враховуючи наведене, постанову про закриття кримінального провадження слідчий суддя вважає мотивованою і обґрунтованою, тобто такою, що відповідає вимогам ст. 110, 284 КПК України, а отже підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 304, 306, 307, 309, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 строк на звернення до суду зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 від 21.12.2018 про закриття кримінального провадження № 0000095, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2012 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1