КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

4 червня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 , яка приймала участь у кримінальному провадженні, на ухвалу підготовчого судового засідання Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2020 року,

за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_6
сторони захисту адвоката ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8 ,

у с т а н о в и л а:

Цією ухвалою підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000104, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2019 року, постановленої щодо обвинуваченого:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Гайсин Вінницької області, має вищу освіту, обіймає посаду ректора Національної академії образотворчого мистецтва та архітектури, президент Національної академії мистецтв України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; несудимий,

у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 172 КК України,

повернений прокурору для усунення вказаних в ухвалі виявлених недоліків в частині правової кваліфікації діяння.

Ухвала мотивована тим, що обвинувальний акт не містить кваліфікації дій у відповідності з юридичним визначенням ч. 2 ст. 172 КК України, яка охоплює ознаки саме незаконного звільнення особи, а також в тому числі одинокої матері, яка виховує дитину віком до 14 років.

Не погодившись із ухваленим рішенням підготовчого судового засідання суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні прокурор Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 25.02.2020 року подала апеляційну скаргу, в якій просить: ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2020 року про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_9 прокурору для усунення вказаних у цій ухвалі виявлених недоліків скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання.

Апеляційні вимоги прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України єдиною підставою для повернення обвинувального акту прокурору є лише невідповідність вимогам КПК України, проте надісланий до суду першої інстанції обвинувальний акт містить чітке формулювання обвинувачення та виклад фактичних обставин справи, а правильність кваліфікації діяння вирішується виключно під час судового розгляду на підставі дослідження та оцінки зібраних доказів у їх сукупності.

Вважає, що суд вийшов за межі своїх повноважень, оскільки повинен був лише перевірити обвинувальний акт на відповідність ст. 291 КПК України, не вдаючись до аналізу правильності викладення кваліфікації кримінального правопорушення.

Адвокат ОСОБА_7 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_9 , подав заперечення на апеляційну скаргу в яких просить залишити без змін ухвалу місцевого суду з огляду на її обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив її задовольнити; пояснення захисника обвинуваченого та потерпілої, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу суду без змін; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Обвинувальний акт, як це передбачено ст. 291 КПК України, складається і підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Частиною другою цієї ж норми КПК передбачено, які відомості повинен містити в собі обвинувальний акт. Зокрема, поряд з іншими даними, в ньому повинні міститись виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікаціюкримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000104 від 24.04.2019 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172 КК України, який було направлено для розгляду до Шевченківського районного суду міста Києва, вказаний процесуальний документ, за своїм змістом, у повній мірі відповідає вимогам, передбаченим ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому суд не мав достатніх правових підстав для висновку про його невідповідність вимогам цього Кодексу.

Посилання в ухвалі суду на те, що обвинувальний акт не містить кваліфікації дій у відповідності з юридичним визначенням ч. 2 ст. 172 КК України, яка охоплює ознаки саме незаконного звільнення особи, в тому числі одинокої матері, яка виховує дитину віком до чотирнадцяти років, є надуманими й такими, що не відповідають змісту цього документу, оскільки, всупереч твердженням суду, в ньому з достатньою повнотою наведені, як фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, так і формулювання обвинувачення із зазначенням кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на відповідну статтю закону України про кримінальну відповідальність.

Безпідставними слід визнати і посилання суду на те, що відсутність кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до Закону України про кримінальну відповідальність позбавляють суд можливості виконати вимогу ст. 314 КПК України та в подальшому визначити межі обвинувачення, оскільки, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, вдавшись до оцінки правової кваліфікації дій обвинуваченого, суд вийшов за межі своїх повноважень на стадії підготовчого провадження.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що рішення суду, прийняте за результатами підготовчого засідання є незаконним, оскільки при його постановленні були порушені вимоги кримінального процесуального закону.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що ухвалу підготовчого судового засідання Шевченківського районного суду міста Києва від 18 лютого 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000104, внесеному до ЄРДР 24.04.2019 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 172 КК України для виконання вимог ст. 291 КПК України, необхідно скасувати, з призначенням, за матеріалами зазначеного кримінального провадження, нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 , задовольнити.

Ухвалу підготовчого судового засідання Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000104, внесеному до ЄРДР 24.04.2019 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 172 КК України, повернений прокурору для усунення вказаних в ухвалі виявлених недоліків в частині правової кваліфікації діяння, скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000104 від 24.04.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 172 КК України, в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 а й л о Т. М. Ю д е н к о