КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 19 лютого 2020 року апеляційну скаргу директора ТОВ «МІРОНА ПЛЮС» - ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 січня 2020 року,

за участю:

адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_7 , накладено арешт на активи - суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України () за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8, що належить юридичним особам, в тому числі TOB «МІРОНА ПЛЮС» (), шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а саме: активами - сумами податків в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміт ПДВ), які знаходяться і надходитимуть на спеціальні рахунки та належать (належатимуть) вказаному товариству, на які воно має право зареєструвати податкові накладні, із забороною службовим особам та працівникам зазначеної юридичної особи, її представникам за дорученням, використовувати або будь-яким чином відчужувати вказане майно.

Не погоджуючись з таким рішенням, директор ТОВ «МІРОНА ПЛЮС» - ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 січня 2020 року, скасувати її в частині накладення арешту на суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) ТОВ «МІРОНА ПЛЮС» () та в цій частині постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Щодо строку апеляційного оскарження зазначає, що клопотання прокурора про арешт майна розглянуто 23 січня 2020 року без виклику ТОВ «МІРОНА ПЛЮС», про існування ували слідчого судді товариство дізналося 04 лютого 2020 року з інформації, отриманої на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, того ж дня апеляційну скаргу направлено поштовим зв`язком, яка надійшла на адресу Київського апеляційного суду 06 лютого 2020 року.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що арешт на суму ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ накладено безпідставно, необґрунтовано та з порушенням приписів ст. 132, 170, 172, 173 КПК України.
Як зазначає директор ТОВ «МІРОНА ПЛЮС» - ОСОБА_5 , слідчим суддею при постановленні ухвали не зазначено конкретну правову підставу для арешту майна; не вказано про можливість та спосіб використання майна як доказу у кримінальному провадженні, особливо враховуючи, що прокурором не наведено жодного обґрунтування за якими саме ознаками грошові кошти на рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ відповідають ознакам речових доказів, передбаченими ст. 98 КПК України; не застосовано вимоги щодо розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, враховуючи накладення арешту на всю суму ліміту ПДВ за відсутності будь-якого обґрунтування з боку прокурора щодо її розміру; не враховано наслідки застосування арешту для ТОВ «МІРОНА ПЛЮС» у вигляді відсутності можливості здійснити реєстрацію податкових накладних в системі електронного адміністрування ПДВ.

Оскільки вказана ухвала слідчого судді оскаржена в частині накладення арешту на суму коштів ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ)ТОВ «МІРОНА ПЛЮС», то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді лише в межах апеляційної скарги представника вказаного товариства.

В судове засідання прокурорне з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце судового розгляду прокуратуру завчасно повідомлено у встановленому законом порядку, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвалу слідчого судді може бути оскаржено протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскільки клопотання прокурора про арешт майна розглянуто слідчим суддею без повідомлення ТОВ «МІРОНА ПЛЮС» та його представника, копію ухвали слідчого судді від 23 січня 2020 рокутовариству не направлено, про її наявність стало відомо 04 лютого 2020 року, що не спростовується матеріалами провадження, апеляційну скаргу подано того ж дня, у зв`язку з чим строк на апеляційне підлягає поновленню.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, Печерським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 30 травня 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002376, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2, 5 ст. 191 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи використовуючи реквізити вказаних підприємств здійснили підробку документів для підприємств реального сектору економіки, а саме: податкових декларацій з ПДВ, податкових накладних, видаткових накладних, податкової звітності документів фінансово-господарської діяльності підприємства тощо. Операції, які відображені у документах бухгалтерського та податкового обліку не підтверджуються по ланцюгу постачання, у зв`язку з відображенням у податкових накладних постачальниками реалізації (продажу) товарно-матеріальних цінностей відмінних від придбаних (куплених), відсутністю працівників, виробничих потужностей, складських приміщень для зберігання ТМЦ.

Крім того, встановлено, що згідно інформації з бази даних «Архів Електронної звітності» встановлено, що у вказаних товариств на своїх спеціальних рахунках є суми ліміту ПДВ, яку в подальшому невстановлені слідством особи, які використовують реквізити зазначених підприємств під час провадження кримінально-протиправної діяльності можуть використати для надання безпідставного податкового кредиту з ПДВ підприємствам реального сектору економіки, чим спричинять збитки державі.
Встановлено, що невстановленими слідством особами, які створили (придбали) зазначені юридичні особи, під час кримінально-протиправної діяльності, використовуючи реквізити підконтрольних підприємств, які мають ознаки фіктивності зареєстрували у Єдиному реєстрі податкових накладних від імені підконтрольних СГД податкові накладні щодо ніби то постачання в адресу ТОВ "ДЕНОРА" (), ТОВ "ВЕРЕТАС" (), ТОВ "АСТІКОН" (), ТОВ "РЕНТЕЙЛ" (), ТОВ "АУТОЛОНГ" (), ТОВ "ЛІБРЕКС" (), ТОВ "БАБЛ-ЛАЙН" (), ТОВ "ЮМІС ПРОМ" (), ТОВ`ВЕЛТІНС СІСТЕМЗ" (), ТОВ "ТГ АЛЬЯНС-ТОРГ" (), ТОВ "БІНГФЕСТ" (), ТОВ "АЙДІКС" (), ТОВ "КІЛЬВІНСТОН" (), ТОВ "МАКРОТАЙМ" (), ТОВ "КОЛДЕКС" (), ТОВ "ЛІКВІДКОМ" (), ТОВ "ВІ АР ІМПОРТ" (), ТОВ "ТРИВЕЙТ" (), ТОВ "МІРОНА ПЛЮС" (), ТОВ «ФЕРУМ ФАКТУМ» () товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг), в результаті чого на спеціальні рахунки зазначених товариств в системі електронного адміністрування ПДВ ДФС України надійшли відповідні суми ліміту ПДВ.

Досудовим розслідуванням встановлено, що вказані дії невстановлених слідством осіб дали змогу створити видимість проведення фінансово-господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей, робіт (послуг), які фактично не відбувалися, а оформлялися лише документально, віднести у бухгалтерському обліку та податковій звітності суми по них до складу податкового кредиту з ПДВ.
Отримавши на спеціальні рахунки суми ліміту ПДВ по зазначених податкових накладних, невстановлені слідством особи в свою чергу отримали можливість також реєструвати від імені зазначених товариств у ЄРПН податкові накладні на відповідні суми в адресу інших підприємств реального сектору економіки, та таким чином сприяти в ухиленні від сплати податків формуючи останнім незаконний податковий кредит з ПДВ.
16 січня 2020 року прокурор Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_7 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на кошти-суми ПДВ, розміщені в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) на рахунках підприємств, в тому ТОВ «МІРОНА ПЛЮС», із забороною використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2020 року вказане клопотання задоволено.
З таким рішенням слідчого судді колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Вирішуючи питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94. 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні прокурора, який звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

З матеріалів провадження вбачається, що прокурор звертаючись до суду з клопотанням визначив метою накладення арешту на суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) забезпечення збереження речових доказів, однак таку мету арешту майна ним не доведено.

Так, на переконання колегії суддів, в матеріалах, які додані до клопотання прокурора, відсутні докази, що сума ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) ТОВ «МІРОНА ПЛЮС», на яку сторона обвинувачення просить накласти арешт, була знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегла на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України, що свідчить про формальність винесеної постанови слідчого другого слідчого відділу Першого управління організації досудового розслідування Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 від 12 листопада 2019 року про визнання речовими доказами.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що органом досудового розслідування навіть за умови можливості накладення арешту на кошти - суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) ТОВ «МІРОНА ПЛЮС» не доведено законних підстав для її арешту, а тому слідчий суддя безпідставно наклав арешт на кошти - суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) згаданого товариства.

Наведені обставини свідчать про відсутність підстав для накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, та не доведено доданими до клопотання прокурора матеріалами.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в частині накладення арешту на сума ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) ТОВ «МІРОНА ПЛЮС» як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на майно вказаного товариства за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах порушуватиме баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Поновити директору ТОВ «МІРОНА ПЛЮС» - ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 січня 2020 року та задовольнити його апеляційну скаргу.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 січня 2020 року, в частині задоволення клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_7 , та накладено арешт на активи - суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України () за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8, що належить TOB «МІРОНА ПЛЮС» (), шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а саме: активами - сумами податків в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміт ПДВ), які знаходяться і надходитимуть на спеціальні рахунки та належать (належатимуть) вказаному товариству, на які воно має право зареєструвати податкові накладні, із забороною службовим особам та працівникам зазначеної юридичної особи, її представникам за дорученням, використовувати або будь-яким чином відчужувати вказане майно, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволені клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_7 про накладення арешту на активи - суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України () за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8, що TOB «МІРОНА ПЛЮС» (), шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/1406/2020 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_9
Категорія ст.170 КПК Доповідач ОСОБА_1