ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2020 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 22 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні №0000407 відносно обвинувачених:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Каплівка, Хотинського району, Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 19.12.2016 року Хотинським районним судом Чернівецької області за ч.1 ст.122 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки обвинуваченого за п.4, п.12 ч.2 ст. 115 КК України та ч.1 ст. 304 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Хотин, Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_2 , неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 31.01.2012 року Хотинським районним судом за ч.1 ст..185 ККУ до штрафу у розмірі 850 грн.; 12.10.2012 року Кельменецьким районним судом за ч.2 ст.289 ККУ до 5 років і трьох місяців позбавлення волі; 19.11.2012 року Хотинським районним судом за ч.2 ст.185 ККУ на 5років 6місяців позбавлення волі; 19.01.2015 року Новоселицьким районним судом за ч.2 ст.289 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, обвинуваченого за п.4, п.12 ч.2 ст. 115 КК України;

Провадження№11-кп/822/560/19 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_12
Категорія: п.п.4, 12 ч.2 ст.115; Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ч.1 ст. 304 КК України

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, уродженки с. Рукшин, Хотинського району, Чернівецької області, мешканки АДРЕСА_1 , не судимої,не одруженої, не працюючої, позбавленої батьківських прав відносно трьох неповнолітніх дітей,обвинуваченої за п.4, п.12 ч.2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 22 жовтня 2019 року ОСОБА_13 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за п.4, п.12 ч.2 ст. 115, ч.1 ст.304 КК України і йому призначене покарання: за п.4, п.12 ч.2 ст. 115 КК України у виді 13 років позбавлення волі; за ч.1 ст. 304 у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання ОСОБА_9 призначено покарання у виді 13 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Хотинського районного суду від 19 грудня 2016 року за ч.1 ст. 122 КК України та остаточно призначено ОСОБА_13 покарання у виді 14 років позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_10 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за п.4, п.12 ч.2 ст. 115 КК України і йому призначене покарання у виді 10 років позбавлення волі.

Обвинувачена ОСОБА_11 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення за п.4, п.12 ч.2 ст. 115 КК України і їй призначене покарання у виді 10 років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченим залишений у виді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання обвинуваченим обчислено з 15 листопада 2018 року.

Стягнуто пропорційно з обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 процесуальні витрати в сумі 1001 грн., з кожного по 333 грн. 65 коп.

Вирішено долю речових доказів.

На вказаний вирок надійшли апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 .

Так, обвинувачена ОСОБА_11 у апеляційній скарзі просить скасувати вирок районного суду у зв`язку з невідповідністю висновків фактичним обставинам справи та визнати її невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.4, 12 ч.2 ст. 115 КК України. Посилається на те, що у висновках судово-медичних експертиз не вказано, від яких саме ударів ОСОБА_14 отримав тяжкі тілесні ушкодження і хто їх заподіяв,тому відсутнє розмежування нанесення тілесних ушкоджень кожним із учасників .

Вказує,що допитані у суді свідки не давали показів про те,що у її руках були сторонні тверді предмети, якими вона наносила удари потерпілому ОСОБА_14 . У зв`язку з цим ОСОБА_11 вважає, що не могла заподіяти потерпілому ОСОБА_14 тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть останнього.

Твердить,що обвинувачений ОСОБА_15 у суді показав,що вона одягнула на голову потерпілого кастрюлю та почала наносити по ній удари,однак перед експертами не ставилось питання,чи можливо отримати тяжкі тілесні ушкодження за таких обставин

Вважає,що покази обвинуваченого ОСОБА_15 та свідка ОСОБА_16 різняться між собою,а тому виникають сумніви щодо достовірності їх показань.

На думку обвинуваченої,її вина не доведена дослідженими у судовому засіданні доказами,а тому вважає,що слід вирок скасувати та виправдати її.

Захисник ОСОБА_6 у апеляційній скарзі в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 просить вирок змінити у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, перекваліфікувати дії ОСОБА_10 з п.п.4,12 ч.2 ст. 115 на ч.2 ст. 121 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України

Посилається на те,що показання свідка ОСОБА_17 ,покладені у основу вироку,є недостовірними,оскільки свідок не міг бачити подій,що передували вбивству у кімнаті з вікном,яке виходить у внутрішній двір.Окрім того,не бачив тих подій,які відбувались у оселі ОСОБА_9 у подальшому,оскільки вікно було закрите фіранкою та полотенцем,що підтвердили усі обвинувачені.

Також не підтверджені доказами показання свідка в тій частині,що він телефонував у поліцію на лінію 102,а свідок ОСОБА_18 дільничний інспектор поліції показав,що ОСОБА_16 йому не телефонував 14.11.2018 року.Свідок ОСОБА_19 -дружина ОСОБА_16 показала,що чоловік їй нічого не розповідав про події у будинку ОСОБА_9 .

Окрім того,апелянт вказує,що ОСОБА_15 наніс потерпілому,коли він стояв, один удар кулаком у обличчя,декілька ударів долонями та по бедру ногою.Коли за вказівкою ОСОБА_9 почали наносити удари ногами та руками у голову та по тілу потерпілого ОСОБА_20 та ОСОБА_21 ,а ОСОБА_22 сказав,що потерпілий живим не вийде, ОСОБА_15 ударів не наносив,а пішов за горілкою та був відсутній тривалий час.Коли ОСОБА_15 залишав будинок,потерпілий був іще живий.Вважає,що дії ОСОБА_15 свідчать про те,що він не бажав настання смерті потерпілого,а тому їх слід перекваліфікувати на ч.2 ст.121 КК України.

Також зазначає, що експертами не розмежовано, які тілесні ушкодження і ким були спричинені потерпілому ОСОБА_14 та вказує на те, що завдані тілесні ушкодження ОСОБА_10 не можуть бути в причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті.

Захисник ОСОБА_7 у апеляційній скарзі в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить вирок районного суду змінити, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, перекваліфікувати дії ОСОБА_9 з п.п.4,12 ч.2 ст. 115 на ч.2 ст. 121 КК України та призначити покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України.

У апеляційній скарзі із таких же підстав,які зазначені вище у апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 ,оспорює достовірність показань свідка ОСОБА_16 .

Також посилається на відсутність розмежування тілесних ушкоджень,які спричинені кожним із обвинувачених та ступінь їх тяжкості.Відтак,вважає передчасними висновки суду про те,що саме тілесні ушкодження,які заподіяв потерпілому ОСОБА_9 ,знаходяться у причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_14 .

Зазначає, що його підзахисний ОСОБА_9 не мав наміру вбивати ОСОБА_14 , наносив удари у зв`язку з тим, що ОСОБА_14 приставав до його співмешканки ОСОБА_11 . Слова ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_14 не вийде живим з приміщення, були сказані лише для того, щоб налякати потерпілого та набути у очах присутніх більшої ваги.

Захисник вважає, що у ОСОБА_9 не було умислу на позбавлення життя ОСОБА_14 , тому просить перекваліфікувати дії ОСОБА_9 на ч.2 ст. 121 КК України та застосувати положення ст. 69 КК України у зв`язку з повним визнанням ОСОБА_9 вини та щиросердним розкаянням.

Згідно з вироком районного суду, 14 листопада 2018 року, в період часу з 16 год. 30 хв. по 21 год. 00 хв., в с. Данківці, Хотинського району, Чернівецької області, у житловому будинку, що знаходиться за адресою: вул. Хотинська, 2, спільно розпивали алкогольні напої жителі с. Данківці, Хотинського району ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , неповнолітня ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження і направлені до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру) та житель с. Каплівка, Хотинського району ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У ході раптово виниклих неприязних відносин, внаслідок надмірного вживання спиртних напоїв, ОСОБА_9 вчинив сварку з ОСОБА_14 , в результаті якої, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою спричинення йому тілесних ушкоджень, наніс близько 10-ти ударів кулаками рук в область обличчя та голови ОСОБА_14 . У подальшому, за ініціативою ОСОБА_9 та діючи з ним за попередньою злочинною змовою, умисно, усвідомлюючи небезпеку своїх дій та передбачаючи суспільну небезпечність наслідків у виді біологічної смерті ОСОБА_14 і бажаючи її настання, розуміючи причинний зв`язок між своїми діями та наслідками, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та неповнолітня ОСОБА_23 протягом декількох годин з особливою жорстокістю, наносили численні удари руками і ногами по голові, обличчю та тулубу ОСОБА_14 , внаслідок яких потерпілий зазнав особливих страждань, аж до настання смерті останнього.

В результаті спільних протиправних дій, потерпілому ОСОБА_14 були спричинені чисельні тілесні ушкодження, а саме:

- синці: на задній поверхні правого ліктьового згину; в ділянці правого крила клубової кістки у кількості 5-ти; на передній поверхні правої гомілки в верхній третині; на передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки в середній третині; в ділянці лівого крила клубкової кістки; на передній поверхні шиї по центру, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень;

- рани: на передній поверхні статевого члена в ділянці кореня; на передній поверхні статевого члена по центру, з синцем синюшно-багрового кольору довкола, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та не знаходяться в будь-якому причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання смерті;

- переломи: злами 1-2 ребер справа по пригру динній лінії, 5-10-го ребер справа по косій лінії від середньо-ключичної до середньо-пахової лінії; 5-10-го ребер зліва по середньо-ключичній лінії, які мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості та не знаходяться в будь-якому причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання смерті;

- синці: на лівій вушній раковині; в лівій орбітальній ділянці з переходом на ліву скроневу ділянку; в правій орбітальній ділянці; на правій вушній раковині; на переніссі по центру;

- рани: в ділянці зовнішньої третини правої надбрівної дуги; на верхній губі по центру; по верхньому краю лівої вушної раковини; крововиливи в м`які тканини волосяної частини голови з боку внутрішньої її поверхні, темно-коричневого кольору, що розташовані: в лобно-скроневій ділянці зліва; в потиличній ділянці по центру; в правій скроневій ділянці;

- субарханоїдальні крововиливи: на конвекситальній поверхні лівої лобно-скроневої долі головного мозку; на конвекситальній поверхні правої скроневої долі головного мозку; забій мозкової тканини на межі конвекситальної та базальної поверхонь лівої лобно-скроневої долі головного мозку.

Дані тілесні ушкодження виникли відносно незадовго до моменту настання смерті, від дії тупих твердих предметів чи від ударів об такі, і за ознакою «небезпека для життя» відноситься до тяжких тілесних ушкоджень та знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання смерті.

Смерть ОСОБА_14 настала від набряку та набухання речовини головного мозку, як ускладнення наявної при житті закритої внутрішньочерепної травми з забоєм речовини головного мозку та розвитком субарахноїдальних крововиливів.

Надалі, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з метою приховування слідів вчиненого кримінального правопорушення та ухилення від кримінальної відповідальності, винесли труп ОСОБА_14 з будинку, поклали у садово-будівельну тачку та за вказівкою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та неповнолітня ОСОБА_23 , використовуючи вказану садово-будівельну тачку, перевезли труп ОСОБА_14 на узбіччя АДРЕСА_3 .

Своїми умисними діями ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вчинили кримінальне правопорушення, передбачене п.п.4, 12 ч.2 ст. 115 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за кваліфікуючими ознаками вчинене з особливою жорстокістю, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи небезпеку своїх дій та передбачаючи суспільну небезпечність наслідків у виді біологічної смерті ОСОБА_14 і бажаючи її настання, розуміючи причинний зв`язок між своїми діями та наслідками, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є неповнолітньою, шляхом надання вказівок, особистим прикладом та застосовуючи психологічний вплив, спонукав неповнолітню ОСОБА_23 до вчинення протиправних дій по відношенню до ОСОБА_14 . Внаслідок дій ОСОБА_9 , неповнолітня ОСОБА_23 спільно з ним, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 протягом декількох годин з особливою жорстокістю наносили численні удари руками і ногами по голові, обличчю та тулубу ОСОБА_14 , внаслідок яких потерпілий зазнав особливих страждань, аж до настання смерті останнього.

Такими діями ОСОБА_9 втягнув неповнолітню ОСОБА_23 у злочинну діяльність, а саме: у вчинення умисного вбивства ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 304 КК України, тобто втягнення неповнолітньої у злочинну діяльність.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ,захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги,подані обвинуваченою ОСОБА_11 та захисниками, доводи прокурора про відсутність підстав для скасування та зміни вироку, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апелянтів, колегія суддів приходить до наступного.

Висновки районного суду про доведеність винуватості обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.4, 12 ч.2 ст. 115 КК України, а також обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні злочину за ч.1 ст. 304 КК України є правильними, ґрунтуються на доказах, які всебічно, повно і об`єктивно під час судового розгляду досліджені та таким доказам у їх сукупності судом дана правильна юридична оцінка.

Не визнаючи винуватості у вчиненні злочину, ОСОБА_11 у суді показала, що приблизно 14 листопада 2018 року ОСОБА_14 прийшов до будинку ОСОБА_9 разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_23 ,потім усі разом розпивали спиртне.Вона з ОСОБА_23 знаходилась в іншій кімнаті та не почула, із-за чого почався конфлікт. Коли зайшла-побачила, що ОСОБА_9 наносив удари потерпілому руками по обличчю, від чого останній впав. ОСОБА_10 також наносив удари руками та ногами потерпілому,який лежав на підлозі.
ОСОБА_9 наказав ОСОБА_23 наносити удари потерпілому, після чого наказав останній роздягнутися та сісти на ОСОБА_14 . Вона намагалась допомогти ОСОБА_14 , із-за чого ОСОБА_9 вдарив її рукою по обличчю. Конфлікт тривав десь біля години або більше. Потім ОСОБА_9 перевірив стан потерпілого та сказав, що він помер. За вказівкою ОСОБА_9 вони роздягнули потерпілого та ОСОБА_9 з ОСОБА_10 винесли його на вулицю, поклали до тачки і ОСОБА_10 разом з ОСОБА_23 вивезли труп потерпілого на другу вулицю. Коли вони перебували в будинку, хтось стукав у вікно, але вона нікого не побачила і не виходила на вулицю.Вважає,що її винуватість у вчиненні злочину не доведена,а тому просила її виправдати
Обвинувачений ОСОБА_10 у суді показав,що визнає вину частково.14 листопада 2018 року з ОСОБА_23 у селі зустріли ОСОБА_14 та разом пішли до будинку ОСОБА_9 ,де була також ОСОБА_11 . Усі разом вживали алкогольні напої. Потім ОСОБА_14 почав приставати до ОСОБА_11 і ОСОБА_23 , ОСОБА_9 зробив йому зауваження,на що потерпілий не реагував.Тоді ОСОБА_9 наніс декілька ударів руками ОСОБА_14 , від чого останній впав на підлогу.Потерпілий почав висловлюватись на його(Майстришена) адресу нецензурно,тому обвинувачений наніс декілька ударів потерпілому. Потім знову пішов за горілкою з ОСОБА_23 , в будинку залишились ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , який лежав на підлозі.
Коли повернулись, знову вживали алкоголь, а ОСОБА_14 продовжував лежати на підлозі та стогнав. ОСОБА_9 сказав, що потерпілий живим не вийде та додав, що він ваш.Тоді ОСОБА_11 та ОСОБА_23 почали скакати на потерпілому, наносили удари руками та ногами по голові та різних частинах тіла. ОСОБА_11 надягнула на голову потерпілому каструлю та била по ній кулаками.
За вказівкою ОСОБА_9 , ОСОБА_23 роздягнулась та скакала на потерпілому. Потерпілий просив пити, але ОСОБА_9 наказав не давати, Також ОСОБА_14 просив про допомогу та випустити його з будинку.
Вони всі наносили удари по черзі та через деякий час звернув увагу, що потерпілий не дихав, тоді він поміряв пульс і встановив, що ОСОБА_14 помер. Далі знову за вказівкою ОСОБА_9 стягнули з потерпілого штани і труси, винесли потерпілого на вулицю і він разом з ОСОБА_23 повезли садовою тачкою на другу вулицю, де викинули потерпілого ОСОБА_14 у канаву.
Обвинувачений ОСОБА_9 у суді показав,що 14 листопада 2018 року біля 17.00 години до нього разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_23 прийшов ОСОБА_14 .У будинку була також ОСОБА_11 .Усі разом вживали спиртне. ОСОБА_14 почав приставати до ОСОБА_11 та виражався нецензурно,а тому він наніс потерпілому декілька ударів руками по обличчю та грудям. ОСОБА_23 також почала наносити удари потерпілому руками та ногами. Весь час потерпілий стояв. Били ОСОБА_14 всі по черзі, ОСОБА_10 наносив удари руками та ногами, він не бачив, щоб ОСОБА_11 наносила удари. Далі вони продовжували вживати алкогольні напої. Через деякий час ОСОБА_10 разом із ОСОБА_23 знов пішли за горілкою. В будинку залишились він, ОСОБА_11 та потерпілий, який знаходився біля тумбочки.Через 30 хв. ОСОБА_10 із ОСОБА_23 повернулись. ОСОБА_10 перевірив пульс та встановив, що ОСОБА_14 помер. Він( ОСОБА_9 ). виніс потерпілого на вулицю, а ОСОБА_23 разом з ОСОБА_10 вивезли труп тачкою на другу вулицю. Коли вони билися в хаті, хтось стукав у вікно, але він не звернув на це увагу.Через вікно з кимось говорив, лише його не бачив. Знав, що ОСОБА_23 є неповнолітньою особою, є хворою на епілепсію, однак їй не давав ніяких вказівок, вона діяла самостійно, сама по собі виконувала свої дії.
Показання обвинувачених,які заперечували винуватість у вчиненні злочину,передбаченого п.п.4,12 ч.2 ст.115 КК України, а ОСОБА_9 і ст.304 ч.1 КК України,районний суд правильно визнав такими, що надані з метою уникнути відповідальності за більш тяжкий злочин злочин

В основу вироку суд обгрунтовано прийняв докази,які безпосередньо у судовому засіданні досліджені та таким доказам суд надав правильну оцінку

Так,свідок ОСОБА_24 в районному суді показав, що проживає навпроти житлового будинку по АДРЕСА_4 , де був вчинений злочин. 14 листопада 2018 року побачив, як приблизно о 16.30 до будинку зайшов ОСОБА_10 разом з ОСОБА_23 , потім прийшов потерпілий ОСОБА_14 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 були у будинку. Там гучно грала музика і горіло світло в обох кімнатах. Через вікно побачив бійку і крики,нецензурну лайку.Підійшовши до вікна зі сторони дороги, побачив, як ОСОБА_9 наносив удари ОСОБА_25 , повалив його на підлогу між ліжком та пічкою, схопивши за голову, бив його. ОСОБА_9 наніс не менш як десять ударів по різних частинах тіла потерпілому руками та ногами. ОСОБА_10 також наносив удари руками та ногами потерпілому, бив його у пах. Було чути, як потерпілий просив про допомогу та щоб його відпустили.
Після того, як потерпілого побили ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_9 сказав: «Дівчата, він ваш». Тоді ОСОБА_11 та ОСОБА_23 потерпілого добивали, наносили удари руками та ногами, роздягнулися та голими скакали на ньому. Потерпілий продовжував просити,щоб його відпустили, на що, ОСОБА_9 сказав, що ОСОБА_14 з хати живим не вийде.
Побиття тривало приблизно з 16.30 годин до 20.00 години 14 листопада 2018 року. Свідок стукав у вікно, але ніхто не вийшов.Перебіг подій він бачив через вікно, яке не було зашторене та всередині будинку було увімкнене світло в обох кімнатах. До поліції він телефонував, але ніхто не підіймав трубку. Вранці, коли йшов на роботу, на вулиці в канаві знайшов тіло ОСОБА_25 , про що повідомив на 102.
Показання свідка ОСОБА_24 ,а частково-і обвинувачених,узгоджуються з іншими дослідженими районним судом доказами.
Із протоколу огляду місця події із фототаблицею від 15.11.2018 року вбачається,що по АДРЕСА_3 виявлене тіло ОСОБА_14 з чисельними тілесними ушкодженнями з ознаками насильницької смерті. Виявлено та вилучено речові докази, які знаходились поряд з тілом вбитого ОСОБА_14 (т.1, а.п.115-117).
Згідно з протоколом обшуку від 15.11.2018 року, під час обшуку в помешканні ОСОБА_9 було виявлені та вилучені речі зі слідами крові, зокрема блузку білого кольору з підвіконня; занавіску зі столу біля плити; куртку білого кольору з плити; кофту сірого кольору з плити; металеву миску з плити; майку блакитного кольору; рушник блакитного кольору, а також зіскоби, змиви та зрізи з речей, на яких були сліди темно-бурого кольору (т.1 а.п.68-74).
Висновками експерта-імунолога №1609,1608 встановлено, що у виявлених та вилучених під час обшуку будинковолодіння по АДРЕСА_4 зіскобах із дерев`яного ліжка,міжкімнатних дверей,рами вікна,підлоги біля ліжка,поверхні дверцят дерев`яної тумби,лівої сторони стіни виявлено кров людини,яка не виключено походить від потерпілого ОСОБА_14

У плямах бурого кольору на блузці білого кольору, жилетці,металевій мисці, пальто, двох фрагментах паперу, 4-ох фрагментах тканини, майці, рушнику, фрагментах тюлі, вилучених у будинку виявлено кров людини,не виключено ОСОБА_14 (т.2 а.п.111-115,120-126)
Виявлення під час обшуку будинку ОСОБА_9 крові,яка,не виключено, походить від потерпілого ОСОБА_14 та її локалізація у будинку узгоджується із показаннями свідка ОСОБА_24 щодо динаміки та перебігу подій,які мали місце 14.11.2018 року та внаслідок чого ОСОБА_14 був позбавлений життя.
Винуватість обвинувачених у вчиненні злчоину,за який вони засуджені,підтверджується,окрім викладених вище доказів, також висновками експертів,якими проводились цитологічні та імунологічні експертизи.
Зокрема,висновком експерта-цитолога №147 від 17.12.2018 року підтверджено, що при судово-медичному дослідженні піднігтьового вмісту правої та лівої рук трупа ОСОБА_14 , знайдено антигени А, В, Н. Антиген А є чужорідним для ОСОБА_14 , але характерним для ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 (т.2 а.п.38-40).
Висновками експертів-цитологів №150,151 встановлено, що на марлевих змивах з обох рук ОСОБА_11 знайдені епітеліальні клітини,у яких виявлений антиген Н(О),походження якого не виключено від потерпілого ОСОБА_14 . У зрізах нігтьових пластин з китиць обох рук ОСОБА_11 виявлено кров людини з антигеном Н (О), який є характерним для потерпілого ОСОБА_14 та не виключається походження крові від потерпілого (т.2 а.п. 67-70,97-99).
Із висновків експертів-цитологів №152,153 встановлено, що при дослідженні змивів з китиць обох рук ОСОБА_10 виявлена кров людини, в якій міститься антиген Н(О) та походження крові не виключено від потерпілого ОСОБА_14 . У піднігтьовому вмісті ОСОБА_10 присутні антиген А та Н(О), антиген А є характерним для нього, а антиген Н(О) вірогідніше походить від потерпілого ОСОБА_14 (т.2 а.п. 53-55, 90-92).
Висновками експертів-цитологів №148,149 встановлено, що у зрізах нігтьових пластин з китиць обох рук ОСОБА_9 виявлено кров людини з антигеном Н (О), який є характерним для потерпілого ОСОБА_14 ,що не виключає походження крові та невеликої домішки клітин від потерпілого .При дослідженні змивів з лівої руки ОСОБА_9 виявлена кров людини в якій міститься антиген Н(О). та походження крові не виключено від потерпілого ОСОБА_14 (т.2 а.п. 75-78, 45-48).
У ході досудового розслідування були проведені також судово імунологічні експертизи одягу і взуття обвинувачених на час вчинення ними злочину щодо ОСОБА_14 .
Так,відповідно до висновку експерта імунолога №1610,яким проводилась імунологічна експертизу одягу та взуття ОСОБА_9 ,встановлено,що у плямах та помарках бурого кольору на джинсових штанах,правій та лівій калоші виявлено кров людини.У плямах крові на калошах виявлений антиген Н,що не виключає походження крові від ОСОБА_14 (т.2 а.с.159-162)
Згідно висновку експерта імунолога №1612,який проводив імунологічну експертизу одягу та взуття ОСОБА_10 ,у плямах та помарках бурого кольору на куртці,кофті,джинсових штанях ,правому черевику виявлена кров людини та знайдено антиген Н,походження крові не виключається від ОСОБА_14 (т.2 а.с.168-171)
Із висновку експерта імунолога №1611,яким проведена імунологічна експертизу одягу та взуття ОСОБА_11 ,у плямах та помарках бурого кольору на кофті,жилетці,джинсових штанях,колготах,трусах,лівій шкарпетці виявлено кров людини із антигеном Н,що не виключає походження крові від ОСОБА_14 (т.2 а.с.140-143)
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 22. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 7.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч.2 ст. 121 КК України), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і

спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно

вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння,

зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер

і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини

припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що

передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є

суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному

вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі

заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть

потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується

необережністю.

Відповідно до висновку судово медичного-експерта №106-н від 15.11.2018 року та додаткового висновку №51-н від 02.04.2019 року встановлено, що на тілі ОСОБА_14 виявлені наступні тілесні ушкодження:
синці- на лівій вушній раковині; в лівій орбітальній ділянці з переходом на ліву скроневу ділянку; в правій орбітальній ділянці; на правій вушній раковині; на переніссі по центру;
рани: в ділянці зовнішньої третини правої надбрівної дуги; на верхній губі по центру; на слизовій оболонці нижньої губи по центру; по верхньому краю лівої вушної раковини; крововиливи в м`які тканини волосяної частини голови з боку внутрішньої її поверхні, темно-червоного кольору, що розташовані: в лобно- скроневій ділянці зліва; в потиличній ділянці по центру; в правій скроневій ділянці;
субарахноїдальні крововиливи: на конвекситальних поверхнях лівої лобно-скроневої долі головного мозку та правої скроневої долі головного мозку; забій мозкової тканини на межі конвекситальної та базальної поверхонь лівої лобно-скроневої долі головного мозку.
Дані тілесні ушкодження виникли відносно незадовго до моменту настання смерті, від дії тупих твердих предметів чи від ударів об такі, і за ознакою «небезпека для життя» відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, та знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання смерті.
Смерть ОСОБА_14 настала від набряку та набухання речовини головного мозку, як ускладнення наявної при житті закритої внутрішньочерепної травми з забоєм речовини головного мозку та розвитком субарахноїдальних крововиливів.
Також виявлені чисельні тілесні ушкодження, а саме: синці: на задній поверхні правого ліктьового згину; в ділянці правого крила клубової кістки у кількості 5-ти; на передній поверхні правої гомілки в верхній третині; на передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки в середній третині; в ділянці лівого крила клубкової кістки; на передній поверхні шиї по центру які мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Рани: на передній поверхні статевого члена в ділянці кореня; на передній поверхні статевого члена по центру, з синцем синюшно-багрового кольору довкола які мають ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та не знаходяться в будь-якому причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання смерті.
Переломи: Злами 1-2-го ребер справа по пригрудинній лінії, 5-10-го ребер справа по косій лінії від середньо-ключичної до середньо-пахової лінії; 5-10-го ребер зліва по середньо ключичній лінії які мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості та не знаходяться в будь-якому причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання смерті.
ОСОБА_14 при отриманні вище описаних тілесних ушкодженнях міг бути як у вертикальному положенні, так і у горизонтальному положенні. Тривалість життя після отриманих даних тілесних ушкоджень могла вираховуватись як кількома десятками хвилин, так і декількома годинами.
Виявлені тілесні ушкодження могли виникнути за обставин, на які вказують ОСОБА_10 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 під час проведення слідчих експериментів (т.1 а.п. .134-137,142-145).
Проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази,суд прийшов до правильного висновку про спрямованість умислу обвинувачених саме на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_14 .
Судова колегія враховує,що обвинувачені,хоча формально і вказали,що визнають вину частково,а ОСОБА_11 -не визнає,фактично зміст їх показань у сукупності з іншими викладеними вище доказами вказує на наявність у їх діях складу злочину,що передбачений п.п.4,12 ч.2 ст.115 КК України, а ОСОБА_9 і ст.304 ч.1 КК України.

Так,обвинувачена ОСОБА_11 показала,що ОСОБА_9 наносив удари ОСОБА_14 ,від яких він упав,а потім ОСОБА_15 наносив удари лежачому потерпілому руками та ногами.За вказівкою ОСОБА_9 ОСОБА_23 також наносила удари ОСОБА_14 .

Із показань ОСОБА_10 вбачається,що він наносив удари потерпілому по обличчю та ногою по нозі,а ОСОБА_9 наніс ряд ударів потерпілому ,від яких ОСОБА_14 впав.
Обвинувачений ОСОБА_9 у суді показав,що удари наносили ОСОБА_14 він, ОСОБА_15 та ОСОБА_21 усі по черзі руками та ногами
Із показань свідка ОСОБА_16 вбачається,що ОСОБА_9 наніс не менш як десять ударів по голові та різних частинах тіла потерпілому руками та ногами. ОСОБА_10 наносив удари руками та ногами потерпілому, бив його у пах.
Після фрази обвинуваченого ОСОБА_9 про те,що ОСОБА_14 живим із будинку не вийде(і це вбачається із показань обвинуваченого ОСОБА_15 ,свідка ОСОБА_16 та не заперечує цю фразу і сам ОСОБА_9 ) останній сказав ОСОБА_26 та ОСОБА_21 :»Він ваш»(про що дали показання обвинувачений ОСОБА_15 ,свідок ОСОБА_16 та підтвердила обвинувачена ОСОБА_11 у апеляційному суді.
Продовжуючи спільні дії,за вказівкою ОСОБА_9 ОСОБА_11 та ОСОБА_23 наносили удари руками та ногами по голові та різних частинах тіла ОСОБА_14 ,роздягнувшись,скакали на ньому, ОСОБА_26 одягла кастрюлю на голову потерпілого і била по ній.(про такі дії обвинуваченої ОСОБА_11 та ОСОБА_23 показав обвинувачений ОСОБА_10 та свідок ОСОБА_24 )
Також із показань обвинуваченого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_16 вбачається,що під час побиття ОСОБА_14 просив про допомогу та випустити його,однак ОСОБА_9 заборонив та потерпілому продовжували наносити тілесні ушкодження.
Переконавшись,що ОСОБА_14 помер,обвинувачений ОСОБА_10 разом із ОСОБА_23 за вказівкою ОСОБА_9 вивезли труп потерпілого тачкою на другу вулицю та кинули там.
Посилання захисників у апеляційних скаргах на те,що покази свідка ОСОБА_16 є недостовірними та він не міг бачити подій,що відбувались у будинку,судова колегія вважає безпідставними,оскільки свідок давав послідовні показання та повідомив деталі,про які міг знати лише очевидець подій.
При цьому перший допит свідка відбувся 15.11.2018 року у день виявлення трупа ОСОБА_14 (а.с.152 т.1) Також ОСОБА_16 15.11.2018 року звертався із заявою до поліції про те,що став свідком вбивства потерпілого ОСОБА_14 обвинуваченими ОСОБА_27 , ОСОБА_15 , ОСОБА_26 та особою,відносно якої застосовані примусові заходи медичного характеру- ОСОБА_23 ,а тому побоювався фізичної розправи із їх боку(а.с.151 т.1)
Якщо проаналізувати показання свідка ОСОБА_16 та кожного із обвинувачених,то вбачається,що вони узгоджуються між собою щодо істотних для провадження обставин,які впливають на висновок про винуватість,а також щодо перебігу події злочину та деталей нанесення тілесних ушкоджень,фраз,які були сказані обвинуваченими,ін.
ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у суді підтвердили,що під час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_14 хтось стукав у вікно, ОСОБА_9 повідомив,що він із кимось розмовляв через вікно,однак не пам`ятав деталей.
Отже покази свідка відповідають фактичним обставинам провадження,які правильно встановлені судом.
Крім того, згідно інформації військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 від 11.06.2019 року, ОСОБА_28 пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_7 , визнаний придатним до військової служби та направлений для укладання контракту та проходження військової служби з 30.05.2019 року (т.5 а.п.222),і це свідчить про стан здоров`я свідка ОСОБА_24 .
Також із показань цього свідка вбачається,що він телефонував у поліцію,щоб повідомити про події,які відбуваються у будинку ОСОБА_9 ,однак ніхто не підіймав слухавку,і ці показання свідка не спростовані.
Повідомлення чи неповідомлення свідком своїй дружині про події 14.11.2018 року у будинку ОСОБА_9 ,очевидцем яких він став,не впливає на достовірність його показань.Показання свідка ОСОБА_29 суд оцінив як неналежний доказ.
Дослідженими районним судом доказами також підтверджено,що побиття потерпілого тривало протягом декількох годин,а висновки судово медичного експерта свідчать про те,що потерпілому були нанесені численні тілесні ушкодження.
Про їх інтенсивність та локалізацію свідчать також фототаблиці до протоколу огляду місця події,під час якого був оглянутий труп ОСОБА_14 у місці його виявлення (а.с.118-126 т.1)
Згідно висновків експерта та це вбачається із фотоілюстрацій №5-9 на а.с.120-122 т.1,значна частина ударів була нанесена у життєво важливий орган-голову- твердими тупими предметами,не виключено руками та ногами,
Смерть ОСОБА_14 настала від набряку та набухання речовини головного мозку, як ускладнення наявної при житті закритої внутрішньочерепної травми з забоєм речовини головного мозку та розвитком субарахноїдальних крововиливів
Експерт також встановив,що смерть потерпілого наступила не миттєво та тривалість життя ОСОБА_14 після отримання зазначених тілесних ушкоджень могла вираховуватись і декількома годинами
При цьому із матеріалів провадження(висновку експерта та фотоілюстрації) вбачається,що потерпілому ОСОБА_14 прижиттєво було заподіяно ряд інших тілесних ушкоджень незадовго до моменту настання смерті,в тому числі у ділянку розташування статевого органу,що викликає особливі больові відчуття у чоловіка.Висновок експерта та фото свідчать про наявність ран на передній поверхні статевого члена в ділянці кореня; на передній поверхні статевого члена по центру, з синцем синюшно-багрового кольору довкола (ілюстрація 15 арк.125 т.1).

Також було зламано більшість ребер(1-2-го,5-10 справа,5-10-го-зліва),наявна гематома значного розміру на бічній поверхні тіла(ілюстрація 13 арк.124 т.1),а також численні синці на ліктях, обидвох гомілках,правому та лівому крилі клубової кістки,ін.
Викладене свідчить про те,що під час позбавлення потерпілого життя йому було завдано обвинуваченими потягом тривалого періоду часу чисельних ударів руками та ногами в життєво важливі частини тіла і голову,внаслідок чого потерпілий зазнав особливих страждань.
Локалізація тілесних ушкоджень з лівого та правого боку тіла і голови потерпілого свідчить про динамічність розташування осіб,що їх наносили.
Зазначені вище докази у їх сукупності вказують,що обвинувачені діяли узгоджено. Характер дій обвинувачених свідчить про те,що вони були об`єднані єдиним умислом для досягнення результату-смерті потерпілого ОСОБА_14 ,яка настала внаслідок сукупності спільних дій обвинувачених та нанесених спільно тілесних ушкоджень .
За таких обставин обвинувачені,згідно закону,несуть відповідальність за умисне вбивство потерпілого як співвиконавці та суд правильно кваліфікував їх дії за п.п.4,12 ч.2 ст.115 КК України,а тому доводи захисників про те,що не розмежовані тілесні ушкодження,які наніс кожен обвинувачений,а також про необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на ч.2 ст.121 КК України є безпідставними.
Також необгрунтованими є вимоги апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_11 про скасування вироку і закриття провадження із реабілітуючих підстав,оскільки її винуватість у вчиненні злочину,що їй інкримінований,доведена сукупністю доказів,які викладені вище.Отже,апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_11 задоволенню не підлягає.
Із матеріалів провадження вбачається,що ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 06.09.2019 року відносно ОСОБА_23 за вчинення щодо ОСОБА_14 суспільно небезпечного діяння,передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом (т.5 а.с.224-230)
Судова колегія вважає,що правильно кваліфіковані дії ОСОБА_9 і за ст.304 ч.1 КК України,якою передбачена відповідальність за втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.

Згідно закону,під втягненням неповнолітнього у злочинну діяльність треба розуміти певні дії дорослої особи,вчинені із будь-яких мотивів і пов`язані з безпосереднім впливом на неповнолітнього з метою викликати у нього рішучість взяти участь у злочині. Неповнолітня особа спонукається до певної поведінки, залучається до неї.Втягнення завжди передбачає наявність причинного зв`язку між діями дорослої особи і виникненням у неповнолітнього бажання вчинити протиправні дії.

Як встановлено під час судового розгляду, ОСОБА_9 достовірно знав,що ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , неповнолітня,оскільки вона є його родичкою.Також обвинувачений був обізнаний,що ОСОБА_23 має психічне захворювання.Ці обставини ОСОБА_9 не заперечував

Із показань обвинуваченої ОСОБА_11 ,які узгоджуються із показаннями обвинуваченого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_24 ,вбачається,що після того,як удари ОСОБА_14 нанесли ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ,останній,усвідомлюючи вік та стан здоров`я неповнолітньої ОСОБА_23 ,надав їй вказівку також наносити потерпілому удари.

Відтак,неповнолітня ОСОБА_23 ,яка не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ним, під психологічним впливом ОСОБА_9 ,за його вказівкою та під впливом його особистого прикладу як старшого родича,спільно з обвинуваченими протягом тривалого часу наносила потерпілому ряд ударів по голові та тілу,внаслідок чого ОСОБА_14 помер.

Отже,висновки суду про наявність у діях ОСОБА_9 складу злочину, передбаченого ст.304 ч.1 КК України,також є правильними.
Кваліфікація його дій за сукупністю злочинів,передбачених п.п.4,12 ч.2 ст.115 КК України та ст.304 КК України узгоджується із роз`ясненнями,що містяться у п.6 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 27.02.2004 року`Про застосування судами законодавства за втягнення неповнолітніх у злочинну чи іншу антигромадську діяльність».
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із кваліфікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину і обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, роль кожного із співучасників, якщо злочин вчинений групою осіб, характер та ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного а обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд першої інстанції таких вимог закону дотримався, оскільки належним чином врахував обставини, із якими закон пов`язує правильність та обґрунтованість призначення покарання.
Так, при призначенні покарання ОСОБА_11 , судом враховано, що вона вчинила особливо тяжкий злочин. Обставин, що пом`якшують покарання районним судом не встановлені, обтяжуючою покарання обставиною районний суд врахував вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Також суд зважив на дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима (т.4 а.п.30), згідно довідки виконкому Рукшинської сільради за місцем проживання характеризується негативно, поводиться аморально, в громадських місцях неодноразово з`являлась в нетверезому стані, не працює (т.4 а.п.31), позбавлена батьківських прав щодо трьох дітей згідно рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 19 травня 2011 року (т.4 а.п.36) на диспансерних обліках у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.
При призначенні покарання ОСОБА_10 районним судом враховано, що обвинувачений вчинив особливо тяжкий злочин. Обставинами, що пом`якшують покарання, районний суд врахував щире каяття та сприяння у розкритті злочину. Обставиною, що обтяжує покарання,є вчинення обвинуваченим злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Суд першої інстанції врахував також дані про особу ОСОБА_10 , який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних,в тому числі тяжких, злочинів (т.3 а.п.23), згідно характеристики, посередньо характеризується за місцем проживання,не працює, зловживає алкоголем (т.3 а.п.37), на обліках у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 ,суд врахував,що обвинувачений вчинив тяжкий та особливо тяжкий злочини
Зважив суд і на те,що ОСОБА_9 раніше судимий, вчинив злочин під час іспитового строку за вироком від 19.12.2016 року (т.3 а.п.112,116), посередньо характеризується за місцем проживання (т.3 а.п. 117), на обліку у нарколога та психіатра не перебуває (т.3 а.п. 129-131).
Обставиною, що обтяжує покарання,суд врахував вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Обставин,що пом`якшують покарання,суд не встановив.
Судова колегія вважає, що районним судом належним чином враховано всі наведені вище обставини та кожному із обвинувачених призначене покарання у виді позбавлення волі,яке є необхідним і буде достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Підстав для зміни чи скасування вироку апеляційний суд не встановив.
Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 22 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3