Справа № 212/2183/20
У Х В А Л А

14 квітня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000511 від 28 лютого 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України,-
встановив:
В провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вищезазначений обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування.
В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, який відповідає вимогам ст.291 КПК України, підстав для повернення обвинувального акту або закриття провадження не вбачав.
Захисник обвинуваченого звернувся до суду з клопотанням про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на його невідповідність вимогам кримінального процесуального законодавства. Зокрема вказав, що до обвинувального акту не додано доказів спричинення фізичного болю потерпілому. Не вказано за порушення якого закону чи нормативного акту був зупинений обвинувачений, не вказано яким чином здійснювалась фіксація поліцейським швидкості руху автомобіля ОСОБА_4 , взагалі не зазначено чи законними були дії поліцейських по зупинці обвинуваченого та чи були законними дії самого ОСОБА_4 . Отже об`єктивна та суб`єктивна сторона злочину не розкрита в обвинувальному акті. Крім того, вказав, що в обвинувальному акті зазначено неправдиві відомості про те, що обвинувачений одружений, відсутні також поштові індекси обвинуваченого та потерпілого. В реєстрі матеріалів досудового розслідування не вірно вказано дату повідомлення про підозру та дату надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Викладене в обвинувальному акті обвинувачення є неконкретним та незрозумілим обвинуваченому, що позбавляє його можливості ефективного захисту своїх прав. Зазначені недоліки обвинувального акту з реєстром матеріалів досудового розслідування не можуть бути усунуті в ході судового розгляду шляхом уточнення прокурором, оскільки порушують права обвинуваченого на ефективний захист, а отже обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.
Крім того, захисником обвинуваченого заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу обраного обвинуваченому у вигляді домашнього арешту на особисте зобов`язання, посилаючись на те, що під час обрання домашнього арешту, ОСОБА_6 було повідомлено про підозру за вчинення злочину середньої тяжкості за ч.2 ст.345 КК України, що було враховано слідчим суддею про обранні запобіжного заходу. Наразі обвинувачення пред`явлене у вчиненні злочину невеликої тяжкості за ч.2 ст.342 КК України, при цьому обвинувачений раніше не судимий, має неповнолітню дитину, постійне місце проживання та роботи, позитивно характеризується, має онкологічно хвору матір, що потребує його догляду та допомоги навіть у нічний час. Крім того, під час досудового слідства розслідуванню не перешкоджав, з потерпілим та свідками не спілкувався, за викликами з`являвся.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав свого захисника.
Прокурор вважав клопотання сторони захисту необґрунтованими, просив відмовити їх задоволенні.
Потерпілий підтримав думку прокурора.
Вислухавши в судовому засіданні сторони, ознайомившись зі змістом обвинувального акту, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.
Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.
При цьому, розбіжності щодо дат вчинення процесуальних дії в реєстрі матеріалів досудового розслідування на які посилався захист не є недоліками обвинувального акту в розумінні ст.291 КПК України та самостійною підставою для його повернення прокурору.
Зі змісту дослідженого обвинувального акта вбачається, що в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вищезазначеної статті Кримінального процесуального кодексу України.
Зазначення в обвинувальному акті поштової адреси сторін та додання будь-яких доказів до обвинувального акту під час його направлення до суду, в тому числі на підтвердження спричинення потерпілому фізичного болю, як про це вказує захисник, суперечить вимогам діючого кримінального-процесуального законодавства.
Твердження захисника про відсутність в обвинувальному акті об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину, незрозумілість та неконкретність формулювання обвинувачення також не знайшли свого підтвердження за наслідками вивчення судом змісту обвинувального акту.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається зі змісту обвинувального акту, стороною обвинувачення викладено фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими та сформульовано обвинувачення в такій редакції, яка на його думку, є належною та відповідною положенням закону України про кримінальну відповідальність. Крім того, висновки суду на стадії підготовчого судового провадження про зміст пред`явленого обвинувачення та форму його відображення не входять до компетенції суду відповідно до ст.314 КПК України, а отже не можуть бути самостійною підставою для повернення обвинувального акта прокурору.
При цьому, у випадку ухвалення вироку, за змістом ч. 3 ст. 374 КПК України суд самостійно формулює обвинувачення, яке визнає доведеним або зазначає обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення, суд повинен вирішити ухвалюючи вирок.
Отже, у випадку встановлення в ході судового розгляду нових фактичних обставини кримінального провадження або не підтвердження фактичні обставини, які прокурор вважав доведеними, якщо не знайде підтвердження кваліфікуюча ознака складу злочину, в якому обвинувачується особа, прокурор має право змінити обвинувачення відповідно до ст. 338 КПК України, в протилежному випадку, якщо суд дійде висновку про відсутність складу, події злочину або про недоведеність вини обвинуваченого в тому обвинуваченні, яке висуває сторона обвинувачення, то КПК України передбачає процесуальні рішення, які приймаються в таких випадках.
Виходячи з положень ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні не передбачено можливості вирішення питання про доведеність чи відсутність вини обвинуваченого, про правильність кваліфікації дій обвинуваченого, наявності чи відсутності кваліфікуючих ознак інкримінованих злочинів, оскільки це питання є предметом судового розгляду, а завданням підготовчого судового засідання є процесуальне та організаційне забезпечення його проведення.
Таким чином, суд вважає, що клопотання сторони захисту не підлягає задоволенню, обвинувальний акт складено згідно з вимогами КПК України, підстав для повернення обвинувального акту прокурору, направлення для визначення підсудності або закриття кримінального провадження судом не встановлено.
З метою підготовки до судового розгляду, судом було встановлено: дату та місце проведення судового розгляду; вирішено питання щодо здійснення судового розгляду у відкритому судовому засіданні; клопотань про витребування речей, документів, або виклику свідків не надійшло.
Вирішуючи заявлене стороною захисту клопотання щодо зміни запобіжного заходу обраного обвинуваченому з домашнього арешту на особисте зобов`язання, суд вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Як встановлено судом з реєстру матеріалів досудового розслідування та не заперечувалось сторонами кримінального провадження, 29.02.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.
В цей же день, 29.02.2020 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 28 квітня 2020 року.
26.03.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме з ч.2 ст.345 КК України на ч.2 ст.342 КК України.
Обвинувачення пред`явлене ОСОБА_4 також за ч.2 ст.342 КК України, яка передбачає відповідальність за злочин невеликої тяжкості, при цьому обвинувачений працює приватним підприємцем, має родину, неповнолітню дитину, постійне місце реєстрації та проживання. Крім того, має на утриманні хвору бабусю 1938 року народження, яка мешкає за місцем його реєстрації та потребує догляду і допомоги.
З урахуванням встановлених обставин, а також виходячи з вимог ст.177 КПК України щодо мети та підстав застосування запобіжних заходів, суд вважає, що необхідним, допустимим та достатнім запобіжним заходом задля забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого у злочині невеликої тяжкості буде запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Відповідно до ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання суд вважає за необхідне доручити представнику уповноваженого органу з питань пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.177, 201, 314-316, 372 КПК України, суд -
постановив:
В задоволенні клопотання сторони захисту щодо повернення обвинувального акту прокурору відмовити.
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України у відкритому судовому засіданні на 15.45 годину 14 квітня 2020 року в залі судових засідань № 200 Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Про час розгляду справи повідомити прокурора, обвинуваченого, захисника та потерпілого.
Доручити Покровському районному сектору з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань пробації Міністерства юстиції України у строк в порядку визначеному законодавством скласти досудову доповідь відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , моб. тел. НОМЕР_1 , яку направити на адресу суду.
Клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу - задовольнити.
Змінити, обраний щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на особисте зобов`язання строком на 2 місяці, тобто до 14 червня 2020 року включно.
Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
-прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;
-не відлучатися за межі міста Кривого Рогу без дозволу слідчого, прокурора, суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця реєстрації, проживання та роботи.
Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на СПП Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено та проголошено 16.04.2020 року о 12.30 годині.

Суддя: ОСОБА_1