Провадження № 1-кп/643/659/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2020 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченоїго - ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду в м. Харкові у відкритому судовому засідання кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0004450 від 13.08.2019, яке надійшло від Харківської місцевої прокуратури №4 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, з середньою освітою, одруженого, маючого неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, в силу ст.. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

10.08.2019 в період часу з 03 год. 00 хв. по 04 год. 00 хв., точний час в ході досудового розслідування та суду встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , зі своєю знайомою ОСОБА_5 , з якою перебував у дружніх відносинах. Далі, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з корисливих мотивів, з прямим умислом, направленим на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, під приводом тимчасового використання для власних потреб, попрохав у ОСОБА_5 її мобільний телефон Samsung GT-C 3520, вартістю згідно судово- товарознавчої експертизи № 18120 від 28.08.2019 - 500 гривень, та планшет Nomi Ultra 3, вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи № 18120 від 27.08.2019 - 1500 гривень.

ОСОБА_6 , будучи помилково впевненою в добросовісності намірів ОСОБА_4 , не підозрюючи про його злочинний намір, передала останньому вищевказаний мобільний телефон та планшет. ОСОБА_4 , достовірно розуміючи, що наміру повертати майно він не має, попрохав ОСОБА_5 залишити його квартиру, запевнивши останню, що потім поверне майно. Та в подальшому, обернувши вказаний мобільний телефон та планшет на свою користь, та розпорядився ними на власний розсуд, тим самим спричинив матеріальний збиток ОСОБА_5 , на загальну суму 2000 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, події якого мали місце 10.08.2019, визнав повністю та підтвердив обставини час, місце, механізм вчинення ним злочину, як зазначено вище у вироку суду.

Обвинувачений у суді показав, що через два дні з часу скоєння ним злочину, він здав до ломбарду майно, яке належало потерпілій, а саме: мобільний телефон Samsung GT-C 3520, та планшет Nomi Ultra 3, за що отримав приблизно 800 гривень, які витратив на особисті потреби.

Обвинувачений вказав, що він розумів, що скоював злочин, та щиро розкаявся у його вчинені, причину скоєння ним злочину пояснив як необдуманою поведінкою.

Потерпіла ОСОБА_5 21.11.2019 звернулась до суду із заявою, в якій прохала розгляд справи провести за її відсутністю.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у скоєні ним злочину та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки він скоїв заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості. Обвинувачений в силу ст.89 КК України не судимий, офіційно не працевлаштований, одружений, має неповнолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має місце реєстрації, за яким фактичне мешкає.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує його щире каяття та визнає цю обставину, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставиною, що обтяжує покарання останнього, яка передбачена ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч.1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії.

Враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, даних про особу винного, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, суд на підставі викладеного вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, яка не пов`язана з реальним позбавленням волі, тобто з випробуванням з іспитовим строком із застосуванням ст.75, ч.1 п.п. 1,2 ст.76 КК України.

Стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід під час досудового розслідування не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу до суду не надходило.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_5 не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування, суд стягує з ОСОБА_4 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ч.1 п.п.1,2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування у розмірі 1430 (однієї тисячі чотириста тридцяти) гривень.

Речовий доказ по справі: мобільний телефон Samsung GT-C 3520, який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_4 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1