Справа № 521/4697/19
Провадження по справі № 1-кп/522/1902/19
УХВАЛА
про повернення обвинувального акту

13 грудня 2019 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000756 від 02.10.2015р. стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, маючого вищу освіту, одруженого, який є ФОП ОСОБА_3 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 знаходиться обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000756 від 02.10.2015р. за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 с. 27, ч. 1 ст. 366 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування було дотримано всіх вимог КПК України.

Представник потерпілого пітримав думку прокурора щодо можливості призначення обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 до судового розгляду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 надала до суду заяву про повернення вказаного обвинувального акту прокурору для приведення його у відповідність до вимог ст.291 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав заяву адвоката та просив суд повернути обвинувальний акт стосовно нього за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 с. 366 прокурору для усунення недоліків.

Заслухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника, дослідивши обвинувальний акт із додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України та підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Статтею 291 КПК України визначені вимоги щодо форми та змісту обвинувального акту. До обвинувального акта додаються реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного.

Відповідно до ст.7 вказаного Кодексу, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів, диспозитивність судового провадження, а згідно зі ст.2 цього Кодексу, завданнями кримінального провадження, наряду із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, застосування до них лише належної правової процедури.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Судом встановлено, що обвинувальний акт та додатки до нього не відповідають вимогам статей 109 та 291 КПК України .

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Проте, формулювання обвинувачення стосовно ОСОБА_3 за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України не відповідає вимогам КПК України.

В обвинувальному акті стосовно обвинуваченого, всупереч вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, не викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, що у свою чергу фактично призводить до порушення права обвинуваченого на захист, так як обмежило його у здійсненні цього права.

Так, в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_6 , знаходячись на своєму робочому місці за адресою: АДРЕСА_2 , виготовив завідомо підроблений документ, проте, в обвинувальному акті відсутні указання на місце вчинення злочину ОСОБА_3 .

Так, прокурор не конкретизував у змісті пред`явленого обвинувачення щодо ОСОБА_3 конкретні обставини, які б вказували на факт злочинної змови між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . Не наведено, де саме відбувались зустрічі ОСОБА_6 та ОСОБА_3 відсутні посилання яким чином вони домовлялись, як наполягає слідство, про видачу службовою особою завідомо підробленого офіційного документу, а саме: акту приймання виконаних будівельних робіт за 2014 рік по договору № 31 від 08 грудня 2014 року, що передувало цим подіям. Не встановлений мотив вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому злочину.

Крім того, прокурор не конкретизував у змісті пред`явленого обвинувачення щодо ОСОБА_3 точний час виготовлення ОСОБА_6 акту приймання будівельних робіт, або не вказав на неможливість органом досудового слідства його встановити.

На думку суду, під час розгляду вказаної категорії справ обов`язково необхідно зазначати та встановлювати які дії обвинуваченим були вчинені із зазначенням причинного зв`язку між діями обвинуваченого і злочинними наслідками, що у даному випадку органом досудового розслідування не виконано, оскільки як формулювання обвинувачення, так і виклад фактичних обставин кримінального правопорушення вказаного не містить.
Крім того, дії підозрюваного ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України, повинні мати кваліфікуючи ознаки: - «вчинене у співучасті».

Крім того, в обвинувальному акті є посилання, що співучасником ОСОБА_3 був ОСОБА_6 , однак ОСОБА_6 не є учасником даного кримінального провадження та посилання в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_3 на вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення в такому випадку є передчасним та незаконним, так як протирічить ст. 17 КПК України.
Відповідно до припису п.5 ч.2 ст.291 КПК України, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладення фактичних обставин кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.
Відсутність в обвинувальному акті фактичних обставин і конкретного формулювання обвинувачення унеможливлює якісний і повний захист обвинуваченого від пред`явленого йому обвинувачення, як наслідок, має бути беззаперечною підставою для скасування вироку.
Наприклад, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26.06.2008, ухваленому у справі «Ващенко проти України», зазначено: «Обвинувачення для цілей п.1 ст.6 конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)».
У рішенні від 25.07.2000, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано: «Обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п.«b» ч.3 ст.6 конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи причини зміни обвинувачення».
У рішенні від 09.10.2008, прийнятому у справі «Абрамян проти Росії», вказано: «Деталі скоєння злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він офіційно вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».
В цьому ж рішенні ЄСПЛ нагадав, що положення пп.«а» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, правової кваліфікації, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду.
Одночасно суд зазначає, що у підготовчому судовому засіданні судом не досліджувались обставини, зокрема чи містять дії обвинуваченого ОСОБА_3 ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України, оскільки ці обставини підлягають перевірці судом в ході судового розгляду, відповідно до вимог КПК України.
Неналежне виконання уповноваженими особами вимог ст. 291 КПК України унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду, в зв`язку з чим обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення виявлених недоліків при його складанні.

Керуючись ст.110, 291, п.4 ч.3 статті 314, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.27, ч. 1 ст. 366 КК України, повернути прокурору через невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд Одеської області.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

13.12.2019