Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/492/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2019 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.12.2019 року, якою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе, Устинівського району, Кіровоградської області,українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 раніше судимого:

- 28.12.1988 року Знам`янським міським судом Кіровоградської області за ст.42, ч.3 ст.85, ч.2 ст.140, ч. 3 ст.140 КК УССР до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

- 22.06.2004 року Знам`янським міським судом Кіровоградської області за ст.70, ч.3 ст.185, ч.3 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 16 год. 10 хв. 06.02.2020 року.
інші учасники судового розгляду:
прокурор ОСОБА_8 ,

захисник адвокат ОСОБА_6 ,

підозрюваний ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, а саме домашній арешт. Свої вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції під час обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 не враховано, що підозрюваний частково визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, та пояснив суду, що такого кримінального правопорушення не вчиняв, а обставини, вказані потерпілою, не відповідають дійсності. Так, інкриміноване йому правопорушення за ч.3 ст.187 КК України не може бути кваліфіковане за ч.3 вказаної статті, оскільки потерпіла сама запросила його зайти до будинку. Разом з тим захисник зазначає, що ризик у вигляді можливого впливу на свідків не доведений прокурором, та не підтверджується жодним доказом. Також не доведено наявність таких ризиків, як переховування від суду та слідства, а також вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_7 є людиною похилого віку та має поганий стан здоров`я. Крім того, підозрюваний має постійне місце проживання, має батька похилого віку, тобто має достатньо міцні соціальні зв`язки.

Ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2019 року застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 16 годин 10 хвилин 08 грудня 2019 року до 16 годин 10 хвилин 06 лютого 2020 року.
Своє рішення, слідчий суддя мотивував тим, що надані докази вказують на наявність фактів, які у своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України. Крім того, під час розгляду, слідчий суддя встановив, що тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 ККУкраїни, у вчиненні якого він підозрюється - позбавлення волі на строк до дванадцяти років, а також зважаючи на те, що він раніше судимий за злочин проти власності, не має міцних соціальних зв`язків, не працює, не має постійного джерела доходів, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджати кримінальному провадженню, враховуючи можливість впливати на свідків, потерпілу.

Заслухавши доповідача, в дебатах підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України; наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, у сукупності із даними про особу підозрюваного свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою.
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризиків, що встановлені судом.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України. З висновками слідчого судді погоджується і апеляційний суд.
Колегія суддів вважає підозру у вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення цілком обґрунтованою виходячи з практики Європейського Суду з прав людини.
У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).
Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні та наведені в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, дають підстави вважати підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається захисник, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, так у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою».
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Водночас, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, особу ОСОБА_7 , не має міцних соціальних зв`язків, не працює, не має постійного джерела доходів, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, також можливість переховування від органів досудового розслідування та суду.

Вказані обставини дають підстави вважати, що з урахуванням особи ОСОБА_7 та його поведінки, обставин вчинення кримінального правопорушення, у випадку незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, про що просить адвокат в апеляційній скарзі, існують ризики, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доводи захисника ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про необхідність скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та обрання щодо нього більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, а саме домашнього арешту, на думку колегії суддів безпідставні.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 тяжкого корисливого кримінального правопорушення, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку. Санкція ч.3 ст.187 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним, у сукупності із даними про особу підозрюваного, свідчить про його антисуспільну поведінку та спростовує доводи апеляційної скарги захисника про можливість застосування до ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та ст. ст. 177, 178, 183 КПК України. Обрання іншого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 ..

Доводи захисника ОСОБА_6 щодо відсутності належного обґрунтування наявності ризиків, вказаних у клопотанні слідчого про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також про відсутність мотивів щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, колегія суддів вважає надуманими, оскільки ці обставини належним чином досліджені слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого і враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу, про що свідчить зміст ухвали слідчого судді.

За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 є недостатнім.

Рішення слідчого судді є обґрунтованим, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею.

Крім того, по матеріалам клопотання колегія суддів також не вбачає можливості застосування застави підозрюваному, оскільки злочин вчинений із погрозою застосування насильства та застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Разом з цим, апеляційним судом встановлені обставини, які тягнуть за собою скасування ухвали районного суду, оскільки суд не врахував положень КПК України та не правильно визначив строк дії ухвали про продовження застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Однак, резолютивна частина оскаржуваної ухвали містить рішення суду щодо строку дії обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06 лютого 2020 року, який перевищує строк, визначений ст.197 КПК України та тягне за собою скасування ухвали районного суду.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника належить задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову ухвалу.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 скасувати.
Клопотання слідчого СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області задовольнити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме з 16 год. 10 хв. 08 грудня 2019 року до 16 год. 10 хв. 05 лютого 2020 року включно.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2