Справа № 592/7188/20
Провадження № 1-кс/592/3814/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2020 року м.Суми Слідчий суддя Ковпаківського районного суду міста Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання старшого слідчого Сумського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000052, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гродно Республіки Білорусь, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді водія-електрика радіорелейної станції взводу зв`язку військової частини НОМЕР_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 366, частинами 2, 3 статті 191, частинами 1, 2 статті 209 Кримінального кодексу України.

В с т а н о в и в:

Суть питання, що вирішується ухвалою.
Сторона обвинувачення звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000052 від 19.02.2020 з покладенням на нього обов`язків: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває ( АДРЕСА_1 ), без дозволу слідчого, прокурора, суду; прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та представниками потерпілих у кримінальному провадженні.
Слідчий своє клопотання, погоджене з прокурором мотивує тим, що у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000052, внесеного 19.02.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2020 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів:
- за частиною 1 статті 366 КК України - складанні акту здачі-прийомки виконаних робіт № 021 від 14.12.2015, до якого внесено завідомо неправдиву інформацію про виконання проектно-вишукувальних робіт, топографо-геодезичної зйомки с. Тучне, Білопільського району, Сумської області, тобто у складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів та внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей;
- за частиною 1 статті 366 КК України складанні акту здачі-прийомки виконаних робіт № 206 від 22.12.2017 до якого внесено завідомо неправдива інформація про виконання робіт коригування генерального плану с. Ободи, Білопільського району Сумської області з проектом детального планування, тобто у складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів та внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей;
- за частиною 2 статті 191 КК України - заволодінні коштами Тучненської сільської ради Білопільського району Сумської області у сумі 45000,00 грн. шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем;

- за частиною 3 статті 191 КК України заволодінні коштами Ободівської сільської ради Білопільського району Сумської області у сумі 74700,00 грн. шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинено повторно;
- за частиною 1 статті 209 КК України у зв`язку з вчиненням умисних протиправних дій, які полягали у використанні для здійснення господарської діяльності ТОВ «ЗЕМ-ЦЕНТР.СВ» коштів в сумі 44986,94 грн. отриманих внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння у вигляді заволодіння чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, шляхом проведення з вказаними коштами фінансових операцій, з перерахування грошових коштів постачальникам товарів (робіт, послуг), зняття готівкою для господарчих потреб, сплати податків, тобто легалізації (відмиванні) доходів, а саме коштів у сумі 44986,94 грн. одержаних злочинним шляхом внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів;
- за частиною 2 статті 209 КК України у зв`язку з вчиненням умисних протиправних дій, які полягали у використанні для здійснення господарської діяльності ТОВ «ЗЕМ-ЦЕНТР.СВ» коштів в сумі 74670,35 грн. отриманих внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння у вигляді заволодіння чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, шляхом проведення з вказаними коштами фінансових операцій зі зняття з рахунку готівкою для надання фінансової допомоги, закупівлі запчастин), перерахування постачальнику послуг, тобто легалізації (відмиванні) доходів, а саме коштів у сумі 74670,35 грн. одержаних злочинним шляхом внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, вчиненому повторно.
Як підставу клопотання зазначають, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, наявні на даний час докази свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з вчиненням кримінальних правопорушень, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні. Вказують, що санкції злочинів у яких ОСОБА_4 повідомлено про підозру передбачають покарання: за ч. 1 ст. 366 КК - у вигляді штрафу до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років; за ч. 2 ст. 191 КК України - у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, з позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років; за ч. 3 ст. 191 КК України у вигляді обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, з позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років; за ч. 1 ст. 209 КК України - у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двох років та з конфіскацією майна; за ч. 2 ст. 209 КК України - у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Вказують на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/ або суду, оскільки санкції інкримінованих статей передбачають безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі, дає підстави вважати, що останній може переховуватися з метою уникнення від покарання;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки підозрюваному ОСОБА_4 відомі представники потерпілих та свідки у даному кримінальному провадженні, тому він може незаконно впливати на них з метою зміни їх свідчень щодо причетності останнього до вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

Позиція сторін.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала з наведених у ньому підстав і просила задовольнити. Вказувала, що у кримінальному провадженні № 0000052 клопотання подане з інших підстав, ніж попереднє. До ОСОБА_4 був застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків у кримінальному провадженні № 0000035, справа направлена на розгляд до Сумського районного суду Сумської області, ще одна справа направлена до Зарічного районного суду міста Суми, досудове розслідування проводив Сумський відділ поліції ГУНП в Сумській області. Всі три провадження відносно ОСОБА_4 , як керівника ТОВ «ЗЕМ-ЦЕНТР.СВ». У зв`язку зі зміною статусу з підозрюваного на обвинуваченого запобіжний захід особисте зобов`язання припинив свою дію. Порушень обов`язків у іншому кримінальному провадженні ОСОБА_4 не допускав, оскільки ухвали слідчого судді про застосування запобіжних заходів передавались командиру за місцем служби.

Підозрюваний ОСОБА_4 вказував на необґрунтованість підозри та відсутність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, надав письмові заперечення, відповідно до яких просив відмовити у задоволенні клопотання. Зазначив, що вказане питання перебувало на вирішенні слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми 15.06.2020 та судом клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання залишено без задоволення. Він не ухилявся від слідства, два кримінальні провадження перебувають вже на розгляді у судах і там до нього застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Встановленні слідчим суддею обставини.
Сумський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000052, внесеному 19.02.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною 1 статті 366, частинами 2, 3 статті 191, частинами 1, 2 статті 209 КК України, у якому 12.06.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру.

Проаналізувавши надані стороною кримінального провадження з боку обвинувачення до клопотання докази: Договір підряду на проведення проектних робіт № 206/11-ПКД від 04.12.2017; рахунок-фактуру № 206; календарний графік виконаних робіт «Коригування генерального плану с. Ободи Білопільського району Сумської області з проектом детального планування»; кошторис № 1 на проектні (вишукувальні) роботи; платіжні доручення; акт здачі-прийомки виконаних робіт № 206 від 22.12.2017; протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 24.04.2020; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 27.04.2020; протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_8 від 26.05.2020; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 16.03.2020; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 12.03.2020; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 10.04.2020; договір на виконання топографо-геодезичних робіт в маштабі 1:2000 для корегування генерального плану м. Суми № 116/С від 26.10.2015; протокол погодження договірної ціни на виконання робіт; кошторис на виконання топографо-геодезичних робіт; акт здачі прийомки виконаних робіт № 021 від 14.12.2015; протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_12 від 04.06.2020; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 20.05.2020 (а.с. 14-17, 18, 19, 20-21, 23, 24-27, 27-30, 31-32, 36-37, 38-39, 40-41, 42-43, 44, 45, 47, 48-49, 50-53), слідчий судді дійшов висновку, що вони вказують на наявність фактів, які у своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, у яких останньому повідомлено про підозру.
Клопотання надійшло на розгляд слідчого судді о 13.05 годині 15.06.2020 року.

Цього ж дня, ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.06.2020 (справа № 592/7183/20, провадження 1-кс/592/3809/20) клопотання слідчого Сумського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000052, внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань 19.02.2020, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до ОСОБА_4 залишено без задоволення. Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду. Відмовляючи в застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя дійшов висновку про не підтвердження наявності ризиків про які зазначено стороною обвинувачення у клопотанні переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно вливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Частиною 2 статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також 2) наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним у пунктах 1-5 частини 1 вказаної норми права (частина 1 статті 177 КПК України).
Слідчим суддею на даній стадії досудового розслідування встановлено обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, що дає можливість вирішувати питання застосування запобіжного заходу.
Сторона обвинувачення звернулася з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, яке відповідно до частин 1, 3 статті 176 КПК України та частини 1 статті 179 КПК України є найбільш м`яким запобіжним заходом та полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статті 194 КПК України.

У своєму клопотанні сторона обвинувачення посилається на наявність ризиків, визначених у пунктах 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування та/ або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею не встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, які вказує слідчий, прокурор, виходячи з наступного.

Викладаючи обставини, на підставі яких слідчий та прокурор дійшли висновку про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування та/ або суду зазначають, що санкції інкримінованих статей передбачають безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі, що дає підстави вважати, що останній може переховуватися з метою уникнення від покарання.
Посилання на матеріали, що підтверджують обставини, на підставі яких слідчий та прокурор дійшли висновку про наявність вищевказаного ризику, як передбачено пунктом 5 частини 1 статті 184 КПК України у клопотанні відсутнє.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини ризик того, що підозрюваний може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування.
Так, під час судового розгляду слідчим суддею встановлено, що наразі до ОСОБА_4 , як генерального директора ТОВ «Зем-центр.СВ», двома ухвалами слідчих суддів у різних кримінальних провадженнях, які вже направлені до судів з обвинувальними актами застосовано запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання.

Порушень процесуальних обов`язків підозрюваний не мав, що підтвердила прокурор.

Зазначені обставини щодо дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше слідчий суддя враховує відповідно до приписів пункту 9 частини 1 статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважаю не доведеним прокурором ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, адже викладаючи обставини щодо цього ризику сторона обвинувачення посилається на те, що ОСОБА_4 відомі представники потерпілих та свідки у даному кримінальному провадженні, тому він може незаконно впливати на них з метою зміни їх свідчень щодо причетності останнього до вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

Пунктом 4 частини 5 статті 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя застосовуючи відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, зокрема утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею.
Однак, клопотання не містить конкретні прізвища потерпілих та свідків, на яких за версією сторони обвинувачення, може чинити тиск та утриматися від спілкування з якими слід зобов`язати підозрюваного.
Зазначені обставини спростовують доводи клопотання про існування цього ризику.
У клопотанні, яке надійшло до Ковпаківського районного суду м. Суми 15.06.2020 і за наслідками якого 15.06.2020 слідчим суддею постановлено ухвалу про відмову у його задоволенні, наводилися аналогічні ризики.

Слідчий суддя звертає увагу сторони обвинувачення, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 25 рішення по справі «Капо проти Бельгії» (Capeau v Belgium), 42914/98 від 13.02.2005 у кримінальних справах питання прийняття доказів належить досліджувати загалом в світлі пункту 2 статті 6, і вимагає, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення. Так, у п. 146 рішення у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 Європейський суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).

Саме на прокурора покладено обов`язок довести ризики та відповідно необхідність застосування кожного з вказаних у клопотанні обов`язків, а не формально їх перераховувати.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, на виконання обов`язків визначених у статті 194 КПК України встановив, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень (пункт 1) та не доводять наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

За приписами частини 3 статті 194 КПК України слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Разом з тим, у кримінальному провадженні в межах якого повторно (в один і той же день) подано клопотання, ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду міста Суми від 15.06.2020 (справа № 592/7183/20, провадження 1-кс/592/3809/20) підозрюваного ОСОБА_4 вже зобов`язано прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду.

Відтак, підстав для повторного покладення на підозрюваного вищезазначеного обов`язку суд не вбачає.

Щодо доводів прокурора про припинення дії запобіжних заходів у виді особистого зобов`язання до ОСОБА_4 , у зв`язку зі зміною статусу з підозрюваного на обвинуваченого, слідчий суддя зазначає наступне.

Частиною 7 статті 194 КПК України визначено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відповідно до статті 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно вимог частини 4 статті 196 КПК України слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі дату закінчення її дії у разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту.

Нормами Кримінального процесуального кодексу України строк запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не є визначеним. При цьому, зобов`язання підозрюваного чи обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади діє весь час дії запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, на відміну від інших обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, які є строковими.

За встановлених обставин подане клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 131 - 132, 176 - 178, 179, 193 - 197, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого Сумського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000052, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Визначити час оголошення повного тексту ухвали - 08-30 година 19 червня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1