1Справа № 335/4187/19 1-кп/335/229/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2020 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Запоріжжі кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.01.2020 року, обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено у розшук та провадження у справі зупинено.
21.01.2020 року працівниками Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області обвинуваченого ОСОБА_4 доставлено до суду, а тому ухвалою суду від 21.01.2020 року, було відновлено провадження у справі.
Прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з письмовим клопотанням про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Як вказує прокурор, на теперішній час обвинуваченому відомо місце мешкання свідків у кримінальному провадженні у зв`язку з цим, на думку сторони обвинувачення, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що буде нести відповідальність, з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення може впливати на свідків, свідчення яких мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, що є ризиком п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, ОСОБА_4 обізнаний про місце проживання та офіційне працевлаштування потерпілого по вказаному кримінальному провадженню, а тому обвинувачений з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, шляхом погроз або вмовлянь, що прокурор вважає є ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 України.
Під час досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 офіційно не працює, що свідчить також про відсутність джерела постійного доходу, у зв`язку з чим він може вчинити інше кримінальне правопорушення, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, під час судового розгляду ОСОБА_4 , який був належним чином повідомлений про час та місце проведення досудового розслідування, неодноразово не з`являвся до суду, у зв`язку з чим двічі оголошувався у розшук, що підтверджує переховування обвинуваченого від суду, а тому прокурор просив суд обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 діб, з покладанням на ньому відповідних обов`язків.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо клопотання та просив суд відмовити у задоволені клопотання прокурора.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 , суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Згідно з положеннями ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Згідно із п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.
Для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, згідно вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно ч. 1 ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування, ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.
Ухвалами Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2019 року та від 14.01.2020 року обвинувачений ОСОБА_4 двічі оголошувався у розшук через свою неодноразову неявку у призначені судові засідання без поважних причин.
Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який передбачене покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на строк до трьох років. Сам ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків в місті його постійного проживання, оскільки докази протилежного суду не надано, не одружений, але має зареєстроване місце проживання, має на утриманні сина 2012 року народження, раніше є не судимою особою.
Отже, суд приходить до висновку про наявність визначеного ст. 177 КПК України ризику: переховування від суду.
Разом із тим, враховуючи обставини, які були встановлені в судовому засіданні, мету, задля якої застосовується запобіжний захід, з урахуванням пояснень обвинуваченого, який працює не офіційно водієм, суд дійшов висновку про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж той на якому наполягає прокурор, зокрема, у виді домашнього арешту у певну пору доби, оскільки на даний час саме такий запобіжний захід буде являтись відповідним стримуючим фактором та може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Крім того, керуючись вимогами ст. 194 КПК України, суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 слід покласти на обов`язки, а саме: прибувати до суду за вимогу у встановлений день та час; не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає без дозволу суду; утримуватися від спілкування з потерпілим, свідком чи експертом у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Керуючись ст.ст. 314, 315-316 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити частково.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, шляхом заборони протягом двох місяців залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня, з 21.01.2020 року до 20.03.2020 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язок, а саме:
- прибувати до суду за вимогу у встановлений день та час;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає без дозволу суду;
- утримуватися від спілкування з потерпілим, свідком чи експертом у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити ОСОБА_4 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, у відповідності до якої працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань. В разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та оголошені у судовому засіданні 21.01.2020 року.
Повний текст ухвали виготовлений 22.01.2020 року.

Суддя ОСОБА_1