ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/108/20 Справа № 705/425/20 Категорія: ст.ст.181, 194 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря судового засідання прокурора підозрюваної захисника ОСОБА_5 ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 лютого 2020 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Умань, Черкаської області, українки, громадянки України, на утриманні має неповнолітнього сина, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці, до 31 березня 2020 року, з застосуванням електронних засобів контролю та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, -

в с т а н о в и л а :

31 січня 2020 року слідчим Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області подано клопотання про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Необхідність застосування даного запобіжного заходу обґрунтовується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 30.01.2020 близько 21:10 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в кімнаті будинку АДРЕСА_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно та цілеспрямовано, в ході конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який переріс в бійку, з метою вбивства, усвідомлюючи протиправність своїх дій, нанесла йому ножем два удари в область спини, в результаті чого спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді косої веретеноподібної рани 1,8х0,5 см в проекції тіла правої лопатки на висоті 132 см від ППС, також рани 1,6х0,6 см зліва в проекції 2-3 ребер по задньо-пахвиній лінії на висоті 143 см від ППС, в результаті чого наступила його смерть.
По даному факту СВ Уманського ВП ГУНП в Черкаській області розпочато кримінальне провадження № 0000130, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.01.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людини.
У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, 31.01.2020, ОСОБА_7 оголошено про підозру.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 лютого 2020 року обрано відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці, до 31 березня 2020 року, з застосування електронних засобів контролю та покладено на неї обов`язки, передбаченіч.5 ст.194 КПК України.

При вирішенні питання про обрання підозрюваній даного запобіжного заходу та постановлені даної ухвали, слідчим суддею враховано вимоги п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Разом з тим, суд взяв до уваги особу підозрюваної ОСОБА_7 , яка має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та постійне місце проживання, що на думку суду не доводить ризик переховування підозрюваної від органів досудового розслідування, а тому вважав за можливе обрати відносно останньої міру запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 лютого 2020 року скасувати, застосувавши відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В апеляційній скарзі посилається на те, що оскаржуване рішення є незаконним та підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що під час розгляду клопотання прокурором було доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_7 ухилятиметься від явки до слідчого та суду; незаконно впливатиме на свідків; перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином та вчинятиме інші кримінальні правопорушення.

Вказує, що судом не в повній мірі було враховано особу підозрюваної, а саме, що вона ніде не працює, веде антиморальний спосіб життя, зловживає спритними напоями, в стані алкогольного сп`яніння не контролює свої дії та може вчиняти злочини проти життя та здоров`я особи, а даний злочин нею скоєно в стані алкогольного сп`яніння та вказана обставина є обтяжуючою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думки прокурора про задоволення апеляційної скарги у повному обсязі, підозрюваної ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та відсутність підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, на виконання вимог ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.

Відповідно до ч.ч.1,2,6 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та який, може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч.5 ст.194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, зокрема, носити електронний засіб контролю.

Задовольняючи частково клопотання слідчого Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обираючи відносно неї запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці, до 31.03.2020, з застосуванням електронних засобів контролю та з покладенням на неї процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, слідчий суддя в повній мірі дотримався норм міжнародного права та кримінального процесуального закону.

Слідчим суддею вірно встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України підтверджується доказами, зібраними у кримінальному провадженні.

Разом з тим, суд взяв до уваги особу підозрюваної, яка має на утриманні малолітнього сина та постійне місце проживання, що на думку суду не доводить ризик переховування її від органів досудового розслідування, в зв`язку із чим вважав за можливе обрати відносно неї міру запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст.177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу повинна відповідати вимогам ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.ст.177, 178 КПК України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді, який з урахуванням даних про особу підозрюваної, зокрема: наявність на її утриманні неповнолітньої дитини, постійного місця проживання, відсутності судимостей, дійшов правильного висновку про те, що з урахуванням обґрунтованої підозри, особи підозрюваної та наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту забезпечить виконання нею покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним у клопотанні ризикам.

Як вбачається з матеріалів провадження, та правильно встановлено слідчим суддею, органами досудового розслідування не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, те, що підозрювана перебуваючи на волі, може ухилятиметься від явки до слідчого та суду; незаконно впливатиме на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки жодних переконливих доказів на підтвердження даних тверджень стороною обвинувачення надано не було.

Враховуючи викладене, не підлягають до задоволення доводи апеляційної скарги про те, що під час розгляду клопотання прокурором було доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, так як суду не доведені.

Також не підлягають до задоволення доводи прокурора, що місцевим судом не в повній мірі було враховано характеризуючи дані особи підозрюваної, так як не підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно з ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Штегмюллер проти Австрії» вказав, що застосування до особи обмеження волі можливо лише за наявності ризику неявки підозрюваного (обвинуваченого) на судовий розгляд, або інших ризиків, які мають бути реальними та обґрунтованими, тобто не бути загальними та абстрактними.

Під час розгляду справи апеляційним судом встановлено, що застосований слідчим суддею до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту виявився дієвим та останньою не порушувалися покладені на неї обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Крім того, підозрювана ОСОБА_7 прибула в дане судове засідання на розгляд апеляційної скарги прокурора, що також свідчить про дієвість обраного щодо неї запобіжного заходу.
Таким чином, підстав для застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегія суддів не вбачає, оскільки слідчим та прокурором не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі та існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Враховуючи викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст.177, 178, 181, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характеризуючих даних про її особу, застосував запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.181, 193, 194, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 лютого 2020 року, якою щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці, до 31 березня 2020 року, з застосуванням електронних засобів контролю та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді