Справа № 461/1343/20
Провадження № 1-кс/461/1076/20
УХВАЛА
Іменем України
13.02.2020 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання до вчинення дій

в с т а н о в и в :

До Галицького районного суду м. Львова надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій просить зобов`язати працівників Галицького ВП ГУ НП у Львівській області внести відомості про кримінальне правопорушення згідно його заяв №3271 від 02.02.2020 року, №3278 від 02.02.2020 року, №3922 від 08.02.2020 року та №3940 від 08.02.2020 року до ЄРДР, а також зобов`язати слідчого визнати його потерпілим у даному кримінальному провадженні.

В обґрунтування скарги покликається на те, що ОСОБА_3 звернувся до Галицького ВП ГУНП у Львівській області із заявами про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.2 ст.127, ч.1 ст161, ч.2 ст.365 КК України. Однак слідчим відомості до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень не внесено. Тому, просить скаргу задоволити.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав клопотання, в якому просить розгляд справи проводити за його відсутності та скаргу задоволити з підстав, викладених у такій.

Слідчий у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги, відтак, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності слідчого на підставі наявних у справі матеріалів.

На підставі ст.107 КПК України у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що 02.02.2020 року та 08.02.2020 року ОСОБА_3 звернувся до Галицького ВП ГУНП у Львівській області із заявами про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.2 ст.127, ч.1 ст161, ч.2 ст.365 КК України.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

З аналізу зазначеної норми випливає, що законом передбачено обов`язок слідчого, прокурора, іншої службової особи, уповноваженої на прийняття заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, прийняти і зареєструвати їх.

Однак, слід зважати на те, що КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Порядок прийняття, реєстрації та розгляду заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення компетентними та уповноваженими на те працівниками прокуратури визначений «Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», затвердженого Наказом Генерального прокурора України №139 від 06.04.2016 року.

Згідно п.8 Загального положення Розділу І вищевказаного Положення реєстраторами Реєстру є: прокурори, у тому числі керівники прокуратур; керівники органів досудового розслідування; слідчі органів прокуратури, поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів Державного бюро розслідувань; детективи підрозділів детективів та внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважені здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Таким чином, оскільки суду не надано доказів того, що органом досудового розслідування прийнято рішення, передбачене ст.214 КПК України, впродовж 24 годин, то відповідно до ст.ст.303, 307 КПК України скаргу необхідно задоволити та зобов`язати уповноважену особу Галицького ВП ГУ НП у Львівській області внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, згідно заяв ОСОБА_3 №3271 від 02.02.2020 року, №3278 від 02.02.2020 року, №3922 від 08.02.2020 року та №3940 від 08.02.2020 року.

Розглядаючи вимогу ОСОБА_3 щодо зобов`язання слідчого визнати його потерпілим, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних підстав, забороняється.

Згідно положень глави 19 КПК України, усі питання, пов`язані із здійсненням кримінального провадження, вирішує слідчий в провадженні якого таке знаходиться та/або процесуальний прокурор.

Тобто, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Таким чином, слідчий суддя не має правових підстав зобов`язувати слідчого визнавати ОСОБА_3 потерпілим, оскільки це є компетенцією слідчого.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу ОСОБА_3 необхідно задоволити частково.

Керуючись ст.ст. 214, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу задоволити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Галицького ВП ГУНП у Львівській області внести відомості до ЄРДР про кримінальні правопорушення, згідно заяви ОСОБА_3 №3271 від 02.02.2020 року, №3278 від 02.02.2020 року, №3922 від 08.02.2020 року та №3940 від 08.02.2020 року.

В іншій частині скарги - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1