провадження № 1-кп/631/88/20
справа № 626/2566/19
У Х В А Л А
про призначення справи до судового розгляду
та продовження строку тримання під вартою

15 червня 2020 року смт Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.2019 за № 0000168 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщанка Красноградського району Харківської області, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:
- 25.03.2014 Красноградським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 396 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 25.04.2014 Красноградським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців;
- 15.10.2014 Красноградським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 17.10.2014 Красноградським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 297, 71 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 20.01.2015 Красноградським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, в силу ст. 71 КК України частково приєднане покарання по вироку Красноградського районного суду Харківської області від 15.10.2014 та 17.10.2014 до 5 років 3 місяців позбавлення волі; 29.12.2017 Харківським районним судом Харківської області звільнений умовно достроково, на невідбуту частину покарання 9 місяців 17 днів.
- 12.06.2019 Красноградським районним судом Харківської області за ч .ч. 2, 3 ст. 185 та ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, (вирок не набрав законної сили),
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Нововодолазького районного суду Харківської області за ухвалою Харківського апеляційного суду від 04.06.2020 надійшло для розгляду кримінальне провадження за обвинувальним актом з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.2019 за № 0000168 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.
Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 заявив, що підстав для закриття, зупинення провадження немає. Підстави для повернення обвинувального акту відсутні. У справі маються всі необхідні для розгляду у судовому засіданні матеріали, вважає за можливе призначити справу до судового розгляду. Розгляд справи проводити у відкритому судовому засіданні. Також прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , строком на 60 діб.
Клопотання обґрунтував наступним. ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що будучи раніше засудженим за вчинення умисних злочинів, маючи не зняті та не погашені судимості, за вчинення умисних корисливих злочинів, у тому числі за ст. 185 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно скоїв нові умисні злочини проти власності, а саме ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України. Винність обвинуваченого у вчиненні злочинів повністю підтверджується зібраними в ході досудового слідства доказами (показаннями потерпілих, свідків, проведеними експертизами та ін.), перелік яких зазначено у реєстрі матеріалів досудового розслідування. Сторона обвинувачення вбачає наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ст. 177 КПК України), з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки обвинувачений підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 6 років; незаконно впливати на свідків та потерпілих, (п. 3 ст. 177 КПК України), з тією метою, щоб вони не надавали викривальних показань стосовного нього; вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ст. 177 КПК України), так як підозрюваний неодноразово засуджений, в тому числі за вчинення тяжких злочинів, має не погашену та не зняту в установленому порядку судимість, знову вчинив злочини аналогічного характеру, що в сукупності свідчить про те, що ОСОБА_4 схильний до вчинення злочинів та може продовжити свою злочинну діяльність. Зауважив, що потерпілі і свідки, в даному кримінальному провадженні не допитані, докази з боку обвинувачення та захисту, не досліджені. Метою і підставою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 з урахуванням вагомих доказів про вчинення обвинуваченим злочину, тяжкості та виду покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому просив про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів.
Захисник ОСОБА_5 не заперечував проти призначення справи до судового розгляду. Щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 вказав, що воно є необґрунтованим й не підлягає задоволенню, бо складено з порушення Конституції України, а саме, прокурор зазначив, що обвинувачений вчинив злочини, однак обвинувального вироку стосовно ОСОБА_4 ще немає. Наявність ризиків прокурор не довів. Просив відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою та обрати ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, а саме, домашній арешт. Просив долучити до матеріалів кримінального провадження копію паспорту ОСОБА_6 , заяву ОСОБА_6 про надання згоди на проживання ОСОБА_7 , копію свідоцтва про народження ОСОБА_8 серії НОМЕР_1 , заяву ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про згоду на проживання ОСОБА_7 , копію договору про довічне утримання, укладеного між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , копію витягу про реєстрацію у Єдиному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна № 24275868 від 16.12.2011. Зазначив, що ОСОБА_6 , з якою обвинувачений перебував у шлюбі, та її батьки Тетеріни, які є власниками будинку АДРЕСА_1 , не заперечують проти проживання обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_4 вважав за можливе призначити справу до судового розгляду, заперечував проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, бо не визнанає себе винним. Вказав, що з моменту внесення відомостей до ЕРДР пройшло багато часу, однак до тепер прокурором не надані докази його винуватості. Просив урахувати думку захисника при вирішенні клопотання прокурора.
Прокурор заперечував проти долучення до матеріалів кримінального провадження документів, наданих захисником. Зазначив, що ОСОБА_4 розлучений та мешкає за іншою адресою.
Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, доходить висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 складений у відповідності з вимогами КПК України і підстав для його повернення прокурору немає. Провадження за обвинувальним актом підсудне Нововодолазькому районному суду Харківської області. Підстав для закриття провадження чи його зупинення немає.
Щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 суд дійшов такого.
Ухвалою слідчого судді Красноградського районного суду від 08.11.2019 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06.01.2020 року.
Ухвалами Красноградського районного суду ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Приписами ч. 4 ст. 199 КПК України встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тобто, за правилами ст. 183 КПК України.
Частиною 1 ст. 183 КПК України, передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
За приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, один з яких є тяжким, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.
Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Оцінюючи можливість ОСОБА_4 переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Рішенням Конституційного Суду України від 08.07.2003 року № 14-рп/2003 встановлено, що тяжкість злочину не є єдиною підставою для обрання виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою, а враховується разом з іншими обставинами по справі.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою суд враховує вимоги п. 3, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а також загальну спрямованість реформи кримінального судочинства на гуманізацію та підвищення гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою суд враховує, що ОСОБА_4 , неодноразово судимий, останні рази: 20.01.2015 року Красноградським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України на 5 років 3 місяці позбавлення волі; 29.12.2017 року Харківським районним судом Харківської області звільнений умовно достроково, на невідбуту частину покарання 9 місяців 17 днів; 12.06.2019 року Красноградським районним судом Харківської області за ч. ч. 2, 3 ст. 185 на 3 роки 6 місяців позбавлення волі та наразі обвинувачується у скоєнні ряду злочинів свідчить про наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, оскільки зазначені злочини відносяться до категорії злочинів проти власності.
Таким чином, внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від правоохоронних органів та суду, може впливати на потерпілих та свідків, оскільки існує певна ймовірність того, що ОСОБА_4 , з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки обставини, що враховувалися слідчим суддею при обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 , та судом при продовженні строку тримання під вартою не змінились та наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду в силу тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а також, може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд, відповідно до ст. 178 КПК України, враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; майновий та сімейний стан обвинуваченого, наявність у ОСОБА_4 неповнолітньої дитини, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, наявність судимостей у обвинуваченого та неможливість застосування відносно обвинуваченого більш мякого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків й тому, не може взяти до уваги доводи захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 з приводу застосування домашнього арешту.
Ураховуючи, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено, суд вважає за доцільне на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінених в сукупності з усіма обставинами, у тому числі визначеними статтями 177, 178, 183, 194 та 331 Кримінального процесуального кодексу України, продовжити строк застосування обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою одночасно визначається розмір застави.
За змістом ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З урахуванням суспільної небезпечності вчиненого та даних про особу ОСОБА_4 , суд визначає заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 168160,00 грн. (80 х 2102 грн.), з покладенням на обвинуваченого певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176 - 178, 182- 184, 193, 194, 196,
197, 199, 205, 314 - 316, 369 372, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України на 09 годину 30 хвилин 25 червня 2020 року у приміщенні Нововодолазького районного суду Харківської області.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 діб з моменту постановлення даної ухвали, тобто з 15 червня 2020 року з утриманням його в ДЕРЖАВНІЙ УСТАНОВІ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР»
Строк дії ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується 13 серпня 2020 року о 13 годині 30 хвилин.
Визначити ОСОБА_4 суму застави у розмірі 80 розмірів прожиткового
мінімуму для працездатних осіб, що складає 168160 (сто шістдесят вісім тисяч сто
шістдесят) гривень 00 коп., яку можливо внести за відповідними реквізитами: одержувач - ТУ ДСА України у Харківській області; код одержувача - 26281249; МФО банку одержувача 820172; банк одержувача - Державна казначейська служба України місто Київ; рахунок одержувача № UA0006674; призначення платежу забезпечення (застава) справа № 626/2566/19 щодо ОСОБА_4 .
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у
розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під
вартою протягом дії даної ухвали. При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 , з-під
варти - звільнити. У разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на
ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1)прибувати до суду за першою вимогою;
2)не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає
чи перебуває, без дозволу суду;
3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення
застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі
розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути
наданий уповноваженій службовій особі.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не
може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має
здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово
слідчого, прокуратуру і суддю Нововодолазького районного суду Харківської області.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, ОСОБА_4 вважається
таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також
якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явивиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Зобов`язати прокурора Красноградського відділення Первомайської місцевої прокуратури Харківської області негайно повідомити близьких родичів ОСОБА_4 про продовження строку тримання під варту останнього.
Ухвала про продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення, а також захиснику, та направити для виконання до ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР».
Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.
Про місце та час розгляду справи повідомити учасників кримінального провадження.
Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з часу її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - ухвала, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала, що набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1