Дата документу 24.02.2020 Справа № 334/7573/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/681/20
Єдиний унікальний № 334/7573/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.15, п.4 ч.2 ст.115 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0002613, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 20 січня 2020 року, якою
обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002613 від 28.07.2019, стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.4 ч.2 ст.115 КК України повернуто прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 3; у задоволенні клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу, відмовлено у повному обсязі.

Згідно зі змістом судового рішення, до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002613 від 28.07.2019 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.4 ч.2 ст.115 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_9 висловив думку про можливість призначення провадження до судового розгляду. Аналогічну точку зору висловила представник потерпілої ОСОБА_10 .
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 також висловили думку про можливість призначення провадження до судового розгляду. При цьому обвинувачений зазначив, що не бажає, щоб судовий розгляд проводився судом присяжних.
За наслідками підготовчого судового засідання суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідають вимогам ст.ст. 91, 291 КПК України, адже вважав що в обвинувальному акті не зазначено мотив вчинення злочину. Крім цього суд звернув агу на помилку в анкетних відомостях обвинуваченого, а саме, в обвинувальному акті по-батькові зазначено « ОСОБА_11 », тоді як в паспорті обвинуваченого вказано « ОСОБА_12 ».
В апеляційній скарзі прокурор посилаються на хибність висновків суду про необхідність повернення обвинувального акту прокурору. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що обвинувальний акт у повному обсязі відповідає вимогам ст.291 КПК України, адже при його складанні та затверджені дотримані усі вимоги КПК України, а сам він містить всі обов`язкові реквізити. Невірний правопис анкетних відомостей обвинуваченого, на думку прокурора може бути уточнений і виправлений під час судового розгляду, і сторони навіть при таких обставинах вважали можливим призначити провадження до розгляду. Крім цього на переконання апелянта, суд вийшов за межі вимог ст.ст.314, 315 КПК України та надав оцінку зібраним доказам та обставинам скоєного кримінального правопорушення.
Просить скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у тому ж суді першої інстанції.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, просила ухвалу суду скасувати, призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції; обвинуваченого і його захисника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню.

За вимогами ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання колегії суддів, вказаним вимогам ухвала суду не відповідає.

Відповідно до п.3 ч.3, ч.4 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у випадку, якщо цей акт не відповідає вимогам цього Кодексу.

Статтею 291 КПК України визначені відомості, які має містити обвинувальний акт, а саме: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експертів; дату та місце його складання та затвердження.

При перевірці матеріалів провадження колегією суддів встановлено, що підставами для повернення обвинувального акта прокурору були дві обставини, а саме: в обвинувальному акті не зазначений мотив скоєного кримінального правопорушення; допущена помилка в анкетних відомостях обвинуваченого.

Однак висновки суду щодо необхідності повернення обвинувального акта прокурору через наведені обставини не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

Щодо першої підстави для повернення обвинувального акту колегія зазначає наступне. Суду при прийнятті рішення про повернення обвинувального акта з підстав невідповідності обвинувального акта положенням п.5 ч.2 ст.291 КПК України, належить проаналізувати точний зміст положень пункту 5 частини другої статті 291 КПК України.

Згідно із зазначеною нормою закону, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:

1) фактичних обставин кримінального правопорушення;

2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»);

3) формулювання обвинувачення.

При цьому, в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Як було зазначено апелянтом, в обвинувальному акті зазначені всі відомості, передбачені ч.2 ст.291 КПК України, та викладені всі ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначені анкетні відомості обвинуваченого та місце його проживання, зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

З матеріалів кримінального провадження випливає, що вимоги закону щодо викладу фактичних обставин, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення дотримано. Обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив і мета викладені чітко і конкретно в тій мірі, яка встановлена органом досудового розслідування, і є достатнім для повного розуміння суті обвинувачення.

Формулювання обвинувачення в такому вигляді містить всі необхідні відомості та посилання на обставини, передбачені ст.291 КПК України, при цьому, слід зауважити, що сторона обвинувачення зазначає ті обставини, які прокурор вважав встановленими. В будь-якому випадку зазначене формулювання наперед не має значення для суду, оскільки вказані обставини в обвинувальному акті, мають бути доведені прокурором під час розгляду провадження суті.

Суд першої інстанції вийшов за межі наданих повноважень на стадії підготовчого судового засідання.

Щодо другої підстави для повернення обвинувального акту колегія зазначає наступне. Невірний правопис анкетних відомостей обвинуваченого, був встановлений під час підготовного судового засідання і може бути уточнений і виправлений під час судового розгляду. Крім цього сторони не заперечували того факту, що ОСОБА_7 (особа, яка вказана в обвинувальному акті) і ОСОБА_7 (згідно з паспортними відомостями, який приймав участь під час підготовчого судового засідання) є однією і тією самою особою.

Колегія суддів не вбачає достатніх підстав, які б перешкоджали призначенню провадження до судового розгляду, оскільки в оскаржуваній ухвалі не наведено жодної підстави для повернення обвинувального акта прокурору, як такого, що не відповідає вимогам закону, передбаченим ст.291 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку про те, що обвинувальний акт повернуто прокурору судом першої інстанції з підстав, не передбачених законом, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а, відтак, оскаржувана ухвала суду, відповідно до положень ст.ст. 409, 412, 415 КПК України, підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , задовольнити.
Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 20 січня 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002613 від 28.07.2019, стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.4 ч.2 ст.115 КК України повернуто прокурору Запорізької місцевої прокуратури №3, скасувати.

Призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

Матеріали кримінального провадження направити до Запорізького районного суду Запорізької області.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4