печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, які звернулась зі скаргою ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого другого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 14 листопада 2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000959 від 02.07.2019, -
ВСТАНОВИВ:

10.12.2019 до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого другого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 14 листопада 2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000959 від 02.07.2019.
Як вбачається із скарги та долучених до неї матеріалів, в провадженні другого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань перебувають матеріали кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000959 від 02.07.2019 за заявою ОСОБА_5 і ОСОБА_6 щодо неправомірних дій службових осіб Національної академії прокуратури України та інших.
Так до Центрального апарату ДБР надійшла вказана колективна заява діючих працівників (викладачів) НАПУ, згідно із якою, зокрема, ректор НАПУ (на даний час колишній) ОСОБА_7 , діючи спільно та за попередньою змовою з службовими особами НАПУ та Генеральної прокуратури України, впродовж 2018-2019 років грубо порушив законодавство про працю стосовно працівників НАПУ, зокрема, у вигляді незаконного звільнення та скорочення посад.
На підставі даної заяви за вказаними обставинами 02.07.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000960 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172 КК України. У подальшому постановою процесуального керівника від 17.07.2019 матеріали досудового розслідування об`єднане в одне кримінальне провадження за № 0000959.
13.11.2019 слідчому на розгляд надійшла заява ОСОБА_3 від 11.11.2019 про залучення її до вказаного кримінального провадження в якості потерпілого.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000959 від 02.07.2019, клопотання ОСОБА_3 , слідчий дійшов висновку про відмову ОСОБА_3 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000959 від 02.07.2019.
Особа, яка звернулась зі скаргою ОСОБА_3 вимоги скарги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.
Представник Державного бюро розслідувань у судове засідання не з`явився, заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані, про причини неявки до суду не повідомлено.
Вивчивши скаргу, заслухавши позицію сторони захисту, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні другого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань перебувають матеріали кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000959 від 02.07.2019 за заявою ОСОБА_5 і ОСОБА_6 щодо неправомірних дій службових осіб Національної академії прокуратури України та інших.
За змістом п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 3 КПК України сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про визнання потерпілим подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч. 5 ст. 55 КПК України).
Згідно зі ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.
Пунктом п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, вбачається, що постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Зміст процесуального рішення слідчого у формі постанови в кожному випадку повинен відповідати вимогам ст. 110 КПК України.
Аналізуючи доводи ОСОБА_3 , підстави звернення з вказаною скаргою, слідчий суддя приходить до висновку, що в постанові слідчого, враховані приводи подачі клопотання суб`єктом звернення, надано обґрунтування підстав неможливості задоволення клопотання, а відтак приходить до висновку, що постанова прийнята з врахуванням фактичних обставин кримінального провадження, на підставі діючого кримінального процесуального законодавства, стверджувати про її неповноту та необґрунтованість підстав не вбачається.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 7, 55, 110, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого другого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 14 листопада 2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000959 від 02.07.2019 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1