ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3197/19 Справа № 182/747/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
його захисника-адвоката ОСОБА_8 ,
перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000810 відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, непрацюючого, на утримані неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 05.03.2010 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області засуджено за ст. 121 ч. 1 КК України до 6 років позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, повернуто прокурору.
В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що в обвинувальному акті міститься невідповідність його статті 291 КПК України.
Суд зазначив, що вимоги до обвинувального акту викладені в ст. 291 КПК України, виконані неналежно. В п. 5 ч. 2 вищеназваної статті зазначено, що обвинувальний акт має містити зокрема такі відомості, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. В обвинувальному акті також зазначаються обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням.
Крім того, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України для визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним провадженням слідчий, прокурор зобов`язані звернутись до експерта для проведення експертизи. Тим більше, що відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2006 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», необхідно з`ясовувати вартість нанесених потерпілому збитків з урахуванням витрат на проведений ремонт транспортних засобів.
Судом зазначено, що такі експертизи слідчим, прокурором не призначалися і не проводилися.
В апеляційній скарзі:
- прокурор просить дану ухвалу скасувати, у зв`язку з істотними, на його думку, порушеннями вимог кримінально-процесуального закону та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції.
Апелянт вважає, що в ухвалі суду першої інстанції навіть не зазначено, яким саме вимогам КПК України не відповідає обвинувальний акт, та які саме виявлені недоліки необхідно виправити.
Щодо порушення права на захист в частині не отримання обвинуваченим копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, прокурор зазначає, що до обвинувального акту, в порядку ч. 4 ст. 291 КПК України було додано розписку захисника обвинуваченого, а саме ОСОБА_11 , про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування та документи, підтверджуючі відмову обвинуваченого від отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, в тому числі перекладених на російську мову.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу і просила її задовольнити, обвинуваченого та його захисника-адвоката, які просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.
Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Інших вимог до обвинувального акта, ніж перелічені вище, чинний КПК України не передбачає.
Перевіривши зміст обвинувального акту у кримінальному провадженні на предмет його відповідності вимогам Закону, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції необґрунтовано повернув прокурору обвинувальний акт, оскільки його зміст відповідає положенням ст. 291 КПК України.
В обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, обвинувачення сформульовано достатньо детально, щоб можна було зрозуміти, які саме діяння ставляться обвинуваченому у вину. Цілком зрозумілою є інформація щодо кваліфікації діяння обвинуваченого; наведений перелік доказів, які сторона обвинувачення вбачає такими, що підтверджують винуватість ОСОБА_7 .
Твердження суду першої інстанції про те, що в матеріалах обвинувального акту відсутня розписка про отримання обвинуваченим цього обвинувального акта і копій матеріалів досудового розслідування, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що захисник обвинуваченого ОСОБА_11 отримав копію обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, а обвинувачений, в його присутності відмовився від отримання копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, в тому числі перекладених на російську мову, що підтверджується актом, який складений та підписаний слідчим, адвокатом та перекладачем.
Але на вказане суд належної уваги не звернув.
Крім того, суд першої інстанції на підставі обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування надав оцінку не лише достатності, але й допустимості зібраних в ході досудового розслідування доказів, а відповідно до ст. ст. 314, 315 КПК України, підготовче судове засідання не передбачає собою дослідження та оцінку доказів, остільки це є послідуючим завданням кримінального провадження.
На думку колегії суддів, судом першої інстанції не наведено законних підстав щодо невідповідності обвинувального акту та додатків до нього вимогам ст. 291 КПК України, в зв`язку з чим рішення суду не можна визнати правильним, а тому його слід скасувати.
Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Отже, колегія суддів вважає, що дані на які в ухвалі послався суд, не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд вправі вказати прокурору на недоліки і суперечності, які містяться в обвинувальному акті, однак не будь-які недоліки, чи суперечності є достатньою підставою для повернення обвинувального акту прокурору, а лише ті, які є суттєві та дійсно можуть бути перешкодою для призначення слухання справи до розгляду.
Таким чином, ухвалу суду не можна визнати законною, її слід скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну прокурора Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , - задовольнити.
Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_7 , - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4