Справа № 495/3487/20
№ провадження 1-кс/495/1387/2020
УХВАЛА
про накладання арешту на майно
"18" червня 2020 р. м. Білгород-Дністровський
Білгород - Дністровський міськрайонний сул Одеської області в складі:
головуючого: слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському Одеської області клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеської області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -
В С Т А Н О В И В:
18 червня 2020 року слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 12 травня 2020 року до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області поштою надійшла заява ТОВ «НОВА ПОШТА» про виявлення факту таємного викрадення майна у березні-квітні 2020 року, особою котра перебувала у відділенні №1 міста Білгород-Дністровський, котре розташоване по вулиці Маяковського 59.

Під час допиту свідка ОСОБА_4 останній видав експрес накладні: № 8263 та претензію на вказану накладну; № 7689 та претензію на вказану накладну; № 3917 та претензію на вказану накладну; № 1752 та претензію на вказану накладну; № 5663 та претензію на вказану накладну; № 9583 та претензію на вказану накладну.

Окрім цього, ОСОБА_4 видав флеш картку «Apacer» на якій знаходяться шість відео файлів.

Постановою слідчого у кримінальному провадженні № 0000819 від 12.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, вищевказане майно визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Одночасно, нормою ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, серед іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів, якими, як зазначено вище, визнано вказані предмети.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна саме для забезпечення збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України «Речові докази».

Орган досудового розслідування, виходячи з фактичних обставин кримінального правопорушення, вважає що вилучені речі та предмети, а саме, експрес накладні: № 8263 та претензія на вказану накладну, № 7689 та претензія на вказану накладну, № 3917 та претензія на вказану накладну, № 1752 та претензія на вказану накладну, № 5663 та претензія на вказану накладну, № 9583 та претензія на вказану накладну, флеш картка «Apacer», відповідають критеріям речових доказів.

Відповідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, на які спрямовано кримінальне правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час проведення обшуку, огляду.

Відповідно ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Враховуючи, що, згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, слідчим, прокурором у даному кримінальному провадженні вжиті необхідні заходи з метою виявлення вищезазначених предметів, вилучених в ході огляду, на які може бути накладено арешт, під час досудового розслідування, тому необхідно накласти арешт на майно у вигляді заборони відчужувати та використовувати таке майном будь-кому та будь-яким чином, оскільки його незастосування може призвести до втрати предметів злочину і речових доказів, приховування в інших місцях, пошкодження чи псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування чи передачі іншим особам, відчуження даного майна з метою уникнення кримінальної відповідальності або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема унеможливити проведення необхідних експертиз по вилученим речовим доказам, інших слідчих дій, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Враховуючи вищевикладене, під час проведення досудового розслідування виникла необхідність в забезпеченні кримінального провадження шляхом арешту вилучених предметів та речей, для створення збереженості тих об`єктів які на думку органу слідства мають статус речового доказу, й збереження таких речових доказів необхідне з самого початку встановлення їх наявності, для запобігання змінам, знищенню та відчуженню.

З метою забезпечення наявності в кримінальному провадженні доказової бази доцільним буде застосування заходу по його забезпеченню, а саме арешту майна, яке є на даний час тимчасово вилученим відповідно проведеного огляду, і в подальшому використанні відповідно ст.ст. 84, 91 КПК України для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

На підставі наведеного та з метою збереження речового доказу, слідчий просить задовольнити клопотання.

У судове засідання слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 та прокурор Білгород - Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_5 не з`явилися, надали до суду заяву, відповідно до якої просили задовольнити клопотання та розглянути у їх відсутність.

Відповідно до ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника.

Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Судом встановлено, що 12 травня 2020 року до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області поштою надійшла заява ТОВ «НОВА ПОШТА» про виявлення факту таємного викрадення майна у березні-квітні 2020 року, особою котра перебувала у відділенні №1 міста Білгород-Дністровський, котре розташоване по вулиці Маяковського 59.

За даним фактом відомості 12 травня 2020 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. 185 ч. 1 КК України.
Постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_3 від 17 червня 2020 року, експрес накладні: № 8263 та претензію на вказану накладну; № 7689 та претензію на вказану накладну; № 3917 та претензію на вказану накладну; № 1752 та претензію на вказану накладну; № 5663 та претензію на вказану накладну; № 9583 та претензію на вказану накладну, флеш картку «Apacer», визнано речовими доказами та долучено до кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що з метою збереження речового доказу, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є необхідним та достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети швидкого, повного, неупередженого досудового розслідування, та з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення речей, клопотання слідчого СВ Білгород - Дністровського ВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Білгород - Дністровського ВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на наступне майно: експрес накладні: № 8263 та претензію на вказану накладну; № 7689 та претензію на вказану накладну; № 3917 та претензію на вказану накладну; № 1752 та претензію на вказану накладну; № 5663 та претензію на вказану накладну; № 9583 та претензію на вказану накладну, флеш картку «Apacer».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.
Слідчий суддя: