Справа № 308/3317/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

28.04.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/229/20, за апеляційною скаргою, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 квітня 2020 року задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_8 про застосування щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2 , громадянина України, фізичної особи-підприємця, перебуваючого у цивільному шлюбі,

підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України кримінального правопорушення, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 визначено до 30 травня 2020 року.

Встановлено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_9 обов`язків, передбачених КПК України, - 952 (дев`ятсот п`ятдесят два) розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2001104 (два мільйони одна тисяча сто чотири) гривні 00 копійок.

Роз`яснено, що підозрюваний ОСОБА_6 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_6 покладено наступні обов`язки: - прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; - не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; - здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну; - утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні.

З матеріалів клопотання убачається, що 04 квітня 2020 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України кримінального правопорушення, а саме у незаконному збуті психотропних речовин у великих розмірах, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб. Відповідно до клопотання, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, його наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою протиправного збагачення, за попередньою змовою із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , тобто до початку вчинення злочину домовившись із останніми про спільне його вчинення, в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», вчинив дії, які дають підстави підозрювати його у вчиненні злочину в сфері обігу наркотичних засобів, за наступних обставин. 06.03.2020 приблизно о 12 год. 15 хв. ОСОБА_6 за попередньою домовленістю із громадянином зі зміненими анкетними даними ОСОБА_13 , який був залучений до контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, зустрівся із ним біля СТО «Автоцентр», автомобільна мийка «Пітбуль», що розташована за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 13, де ОСОБА_13 передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 6000 гривень, тридцятьма купюрами номіналом по 200 гривень, за те, що ОСОБА_6 продасть йому психотропну речовину - метамфетамін. 10.03.2020 приблизно об 11 год. 12 хв. ОСОБА_6 за попередньою домовленістю із громадянином зі зміненими анкетними даними ОСОБА_13 , який був залучений до контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, зустрівся із ним біля СТО «Автоцентр», автомобільна мийка «Пітбуль», що розташована за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 13, де ОСОБА_13 передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 3000 гривень, п`ятнадцятьма купюрами номіналом по 200 гривень, за те, що ОСОБА_6 продасть йому психотропну речовину метамфетамін, після чого останній повідомив ОСОБА_13 , що через деякий час тому слід заїхати на автомийку «Пітбуль», де йому передадуть метамфетамін. Надалі, за вказівкою ОСОБА_6 , 10.03.2020 о 12 год. 27 хв. ОСОБА_13 прибув на вищевказану автомобільну мийку, де отримав від гр. ОСОБА_11 фольговий згорток, у якому було упаковано прозорий полімерний пакет з пазовим замком, в якому знаходилась психотропна речовина у великому розмірі метамфетамін вагою 6,7264 грама. Дану психотропну речовину ОСОБА_14 , за попередньою змовою із ОСОБА_11 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, його наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою протиправного збагачення, при невстановлених органом досудового розслідування обставинах, незаконно придбав та в подальшому, заздалегідь знаючи, що дана речовина є психотропною, зберігав з метою збуту та 10.03.2020 незаконно збув ОСОБА_13 . Крім цього, 16.03.2020 приблизно о 10 год. 46 хв. ОСОБА_6 за попередньою домовленістю із громадянином зі зміненими анкетними даними ОСОБА_13 , який був залучений до контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, зустрівся із ним у спортклубі «Пітбуль», що розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Лінтура, 10, де ОСОБА_13 передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 10000 гривень, п`ятдесятьма купюрами номіналом по 200 гривень, за те, що ОСОБА_6 продасть йому психотропну речовину метамфетамін, після чого останній повідомив ОСОБА_13 , що через деякий час тому слід заїхати на автомобільну мийку «Пітбуль», де йому передадуть метамфетамін. Надалі, за вказівкою ОСОБА_6 , о 17 год. 02 хв. ОСОБА_13 прибув на вищевказану автомобільну мийку, де отримав від гр. ОСОБА_11 фольговий згорток, у якому було упаковано прозорий полімерний пакет з пазовим замком, в якому знаходилась психотропна речовина у великому розмірі метамфетамін вагою 11,1489 грама. Дану психотропну речовину ОСОБА_6 , за попередньою змовою із ОСОБА_11 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, його наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою протиправного збагачення, при невстановлених органом досудового розслідування обставинах, незаконно придбав та в подальшому, заздалегідь знаючи, що дана речовина є психотропною, зберігав з метою збуту та 16.03.2020 незаконно збув ОСОБА_13 .. Окрім того, у клопотанні вказується на існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. З огляду на вказане, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. При цьому зазначає, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 слід визначити заставу, в розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме заставу в розмірі не менше ніж 400 прожиткових мінімумів (840800 грн.) для працездатних осіб.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та існування передбачених п. п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків. Зазначається, що відповідно до обставин, описаних у повідомленні про підозру, ОСОБА_6 з метою вчинення кримінального правопорушення діяв за попередньою змовою з іншими особами, зокрема, з підозрюваним ОСОБА_10 , у зв`язку з чим, існує ризик того, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може вступати у поза процесуальні відносини з підозрюваним ОСОБА_10 для формування спільної викривленої позиції щодо дійсних обставин інкримінованого їм кримінального правопорушення й таким чином ввести слідство в оману. Разом з цим, наявність вказаного ризику породжує ризик перешкоджання підозрюваним ОСОБА_6 кримінальному провадженню іншим чином, оскільки вплив на свідків, підозрюваних та інших осіб у кримінальному провадженні призведе до неможливості встановлення дійсних обставин інкримінованого йому злочину. Також указується на те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження ризик можливого переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, оскільки за твердженням слідчого у підозрюваного наявне громадянство Угорщини, у зв`язку з чим, із огляду на тяжкість покарання, у разі доведеності його вини в інкримінованому злочині, існує ймовірність його виїзду за кордон у країну, громадянином якої він також є, з метою уникнення від відповідальності за скоєне, а тому, застосування альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних із ізоляцією підозрюваного ОСОБА_6 від суспільства буде недостатнім для попередження вищевказаних ризиків. Разом із тим, указується на те, що відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 28.02.2020 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України в іншому кримінальному провадженні ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 27.04.2020, у зв`язку з чим, слідчим суддею розглядається підозра ОСОБА_6 у вчиненні злочину в період дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому, обрання йому такого не буде достатнім стимулюючим заходом для його належної поведінки й свідчить про неефективність запобіжного заходу не пов`язаного з ізоляцією ОСОБА_6 від суспільства. Разом із тим, слідчий суддя, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , тяжкість інкримінованого йому злочину та вищезгадані ризики, визначив підозрюваному ОСОБА_6 , заставу в розмірі 952 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка, на думку слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірною для нього. Тому, клопотання слідчого задоволено.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Вважає, що прокурором у судовому засіданні не доведено та не надано доказів, які б підтверджували існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків. Стверджує, що в клопотанні відсутнє обґрунтування доведеності того, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Зазначає, що з боку ОСОБА_6 не було і не буде жодних переховувань від органів досудового розслідування або суду, не було і не буде жодних дій спрямованих на знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, і дії, спрямовані на вплив свідків, потерпілих, експертів чи спеціалістів з боку ОСОБА_6 теж відсутні. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора ОСОБА_5 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу участь у його розгляді приймали як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисник адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог ст. 193 КПК України, у тому числі й дотримання права особи на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, висновком судової експертизи та іншими зібраними в ході проведення досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, на підставі яких 31.03.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру, а 01.04.2020 про зміну раніше повідомленої підозри за вищевказаними фактами. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити вищевказане кримінальне правопорушення. Також колегія суддів враховує і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 стороною захисту не оспорюється. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків. Погоджуючись із указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення, у своїй сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється (вчинено тяжкий злочин, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років), та даними про особу підозрюваного (обвинувачується в іншому кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 263 та ч. 3 ст. 309 КК України, підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України злочину скоєного під час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, має паспорт громадянина Угорщини для виїзду за кордон), повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині. При цьому колегія суддів вважає, що слідчим суддею вірно враховано й дано належну оцінку тому, що відповідно до обставин, описаних у повідомленні про підозру, ОСОБА_6 з метою вчинення кримінального правопорушення діяв за попередньою змовою з іншими особами, зокрема, з підозрюваним ОСОБА_10 , у зв`язку з чим, існує ризик того, що: ОСОБА_6 зможе вступати у поза процесуальні відносини з підозрюваним ОСОБА_10 для формування спільної викривленої позиції щодо дійсних обставин інкримінованого їм кримінального правопорушення й таким чином ввести слідство в оману; наявність вказаного ризику породжує ризик перешкоджання підозрюваним ОСОБА_6 кримінальному провадженню іншим чином, оскільки вплив на свідків, підозрюваних та інших осіб у даному кримінальному провадженні призведе до неможливості встановлення дійсних обставин інкримінованого йому злочину; в судовому засіданні знайшов підтвердження ризик можливого переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, оскільки за твердженням слідчого у підозрюваного наявне громадянство Угорщини, у зв`язку з чим, із огляду на тяжкість покарання, у разі доведеності його вини в інкримінованому злочині, існує ймовірність його виїзду за кордон у країну, громадянином якої він також є, з метою уникнення відповідальності, а тому, застосування альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією підозрюваного ОСОБА_6 від суспільства буде недостатнім для попередження вищевказаних ризиків; відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 28.02.2020 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 27.04.2020, у зв`язку з чим, слідчим суддею розглядається підозра ОСОБА_6 у вчиненні злочину в період дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому, обрання йому такого не буде достатнім стимулюючим заходом для його належної поведінки й свідчить про неефективність запобіжного заходу не пов`язаного з ізоляцією ОСОБА_6 від суспільства.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги про те, що в клопотанні відсутнє обґрунтування доведеності того, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги та жодним чином не спростовують вказаного висновку слідчого судді.

Як такі, що не впливають на вищевказані висновки слідчого судді та спростовуються наведеним вище, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що з боку ОСОБА_6 не було і не буде жодних переховувань від органів досудового розслідування або суду, не було і не буде жодних дій спрямованих на знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, і дії, спрямовані на вплив свідків, потерпілих , експертів чи спеціалістів з боку ОСОБА_6 теж відсутні.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, негативні наслідки для суспільства від провадження діяльності зі збуту наркотичних та психотропних речовин, масштаби злочинної діяльності, значні прибутки, які приносить така діяльність, і прийшов до належного висновку про те, що застава в межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 , і обґрунтовано визначив розмір застави 952 розміри прожиткового мінімуму для працездатних особі, який, на переконання колегії суддів, у разі його внесення, буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_6 , - апеляційний суд також враховує обставини кримінального правопорушення (збут великих обсягів метамфетаміну), те, що в ході обшуку житла ОСОБА_6 виявлено готівкові кошти на загальну суму 163771 грн. та 23200 Євро, а також те, що стороною захисту не надано будь-яких доказів, які б свідчили про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного, що в свою чергу свідчить про те, що підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_6 апеляційним судом не встановлено. При цьому, апеляційний суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінального покарання за вчинення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави 952 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб є необхідним і достатнім у разі його внесення для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

При встановленні строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, слідчим суддею враховано, що останньому 31.03.2020 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а 01.04.2020 про зміну раніше повідомленої підозри, що у свою чергу свідчить про те, що слідчим суддею визначено строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою та строк дії постановленої ухвали (до 30.05.2020) відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не вказувала.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :
апеляційну скаргу, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 квітня 2020 року, якою щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави - 952 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2001104 грн., на строк до 01 червня 2020 року, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: