КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2286/20
Провадження № 1-кс/552/1017/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2020 слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 розглянувши клопотання слідчого Відділення поліції № 1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про арешт майна ,-

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Відділення поліції № 1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Полтави з клопотанням, погодженим з прокурором Полтавської місцевої прокуратури, про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням установлено, що невідома особа в період часу з серпня по грудень 2018 року в м. Полтава, під приводом продажу автомобіля, шахрайським шляхом, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_6 , чим спричинила потерпілому матеріального збитку сума якого встановлюється.

03.06.2020 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено:

?мобільний телефон Iphone 11 Pro, золотого кольору, IMEI: НОМЕР_1 , в прозорому чохлі, поміщено до сейф-пакету № INZ 1081803;

?мобільний телефон Nokia 6303, чорного кольору, IMEI: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора МТС та сім-карткою білого кольору, поміщено до сейф-пакету МВС № INZ 1081903;

?коробка від мобільного телефону Iphone 11 Pro, золотого кольору, в якій міститься зарядний кабель, блок зарядний та навушники до Iphone в запечатаному стані, поміщено до сейф-пакету МВС № INZ 2039527.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив його задовольнити, пояснив, що вказані речі необхідні для збереження речових доказів, але зазначив, що він згоден із тим, щоби вилучені речі були повернуті ОСОБА_4 , якщо він дасть письмові зобов"язання зберігати їх до закінчення досудового розслудвання.

ОСОБА_4 просив повернути йому вилучені речі, зобов"язався їх зберігати до закінчення досудового розслідування , пояснив, що жодних даних щодо кримінального правопорушення вказані речі не містять, що мобільний телефон Iphone 11 Pro, золотого кольору, IMEI: НОМЕР_1 він придбав у 2020 році.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є, в числі інших, арешт майна.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.
Ухвалою слідчого судді від 25.05.2020 був наданий дозвіл на проведення обшуку та вилучення мобільних телефонів , карток оператора зв"язку, отже вилучені телефони та картки операторів зв"язку не є, в розумінні вимог КПК України, тимчасово вилученим майном.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Ч . 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Таких даних клопотання не містить, слідчим не надано доказів того, що вилучені телефони визнані у вказаному кримінальному провадженні речовими доказами, які саме обставини вчинення кримінального правопорушення можуть бути підтверджені майном, на яке слідчий просить накласти арешт, яким доказом у вказаному кримінальному провадженні може бути коробка від мобільного телефону Iphone 11 Pro, золотого кольору, в якій міститься зарядний кабель, блок зарядний та навушники до Iphone в запечатаному стані.
Крім того, слідчий суддя враховує позицію прокурора, який під час розгляду клопотання зазначив, що актуальність накладення арешту втрачена.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. 170 КПК України, -

УХВАЛИВ :
У задоволенні клопотання про накладення арешту відмовити.

?
Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1