ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/4345/18 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/145/20 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12 березня 2019 року, стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12 березня 2019 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Хатнє Великобурлуцького району Харківської області, українець, громадянин України, із середньою освітою, не одружений, дітей не має, не працюючий, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , та

визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням йому покарання, у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування вказаного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК Украйни на ОСОБА_7 покладено наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с.Хатнє Великобурлуцького району Харківської області, українець, громадянин України, із середньою освітою, не одружений, дітей не має, не працюючий, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ,

визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням йому покарання, у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування вказаного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК Украйни на ОСОБА_8 покладено наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вказаним вироком встановлено, що 24.07.2018 року приблизно 01.20 годині ОСОБА_7 разом із раніше знайомим йому ОСОБА_10 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, за попередньою змовою групою осіб, а саме майна, що належить ПАТ «Укртелеком» та знаходиться у спеціально відведеному приміщенні - каналізаційному колодязі, з метою реалізації свого злочинного наміру, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, взявши з собою металевий різак, приїхали на автомобілі ВАЗ 2111, державний номер НОМЕР_1 до будинку № 2 по проспекту Тракторобудівників в м. Харкові, де знаходився каналізаційний колодязь, у якому зберігалось майно ПАТ «Укртелеком». Так, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, у групі, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, переконавшись, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшли до вказаного колодязя, та ОСОБА_7 руками підняв кришку каналізаційного люка та проник до каналізаційного колодязя, а ОСОБА_8 в цей час знаходився на вулиці та спостерігав за обстановкою, щоб їх злочині дії не були виявлені сторонніми особами. ОСОБА_7 знаходячись у каналізаційному колодязі, що є спеціально відведеним приміщенням для знаходження металевих кабелів, що належать ПАТ «Укртелеком», за допомогою заздалегідь підготовленого металевого різака почав різати металеві кабелі зв`язку, а саме: кабель марки ТПП 200x2x0,4, загальною довжиною 40 метрів, вартістю - 1897,92 грн; кабель марки ТПП 100x2x0,4, довжиною 41 метр, вартісю 1016,96 грн., кабель марки ТПП 100x2x0,4, загальною довжиною 46 метрів, вартістю 1 140,98 грн, на загальну суму 4055 гривєн, 86 копійок, які належать ПАТ «Укртелеком», ЄДРПОУ

№25614660. В той момент, коли ОСОБА_7 дорізав вищевказані металеві кабелі зв`язку та знаходився в середені каналізаційного люку, то ОСОБА_8 почав витягувати дані кабелі з середини каналізаційного люку на вулицю. Проте всіх дій безпосередньо спрямованих на вчинення злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинити не змогли з причин, що не залежали від їх волі, оскільки їх дії були помічені та та зупинені працівниками ТОВ «Охорона і безпека», які прибули за вищевказаною адресою через спрацювання сигнализації ПАТ «Укртелеком».

Не погодившись з рішенням районного суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить вирок Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12.03.2019 року скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а також неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, що виразилось у застосуванні судом, закону, який не підлягає застосуванню. Просить у вказаному кримінальному провадженні призначити новий судовий розгляд.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що дії обвинувачених органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення. Суд у вступній, мотивувальній та резолютивній частині вироку безпідставно та невмотивовано змінив правову кваліфікацію дій обвинувачених на ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України тобто на закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення.
Вважає перекваліфікацію судом дій обвинувачених без врахування фактичних обставин кримінального провадження, є необґрунтованою та безпідставною та незаконною у зв`язку з погіршенням становища обвинувачених.

Заслухавши доповідь головуючого судді; думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора; пояснення обвинувачених, які покладались на розсуд суду; перевіривши матеріали кримінального провадження та оскаржуваний вирок, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_10 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що судовий розгляд відбувся відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КК України, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувалися докази щодо фактичних обставин справи, а обвинувачені надали суду послідовні та узгоджені свідчення про обставини вчинення ними кримінального правопорушення, не оспорювали правової кваліфікації інкримінованого їм кримінального правопорушення, судом досліджені письмові докази, що характеризують особу обвинувачених та ті, що стосуються речових доказів та судових витрат.

При цьому, у вступній, мотивувальній та резолютивній частині вироку суду від 12.03.2019 безпідставно змінено правову кваліфікацію дій обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_10 з ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення.

Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Разом з цим, зміст вироку суду повинен відповідати положенням ст. 374 КПК України та, поміж іншого, у разі визнання особи винуватою, мотивувальна частина вироку повинна містити формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі та визнане судом доведеним із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
При цьому, мотивувальна частина вироку суду від 12.03.2019 взагалі не містить підстав та мотивів для зміни судом правової кваліфікації вчиненого засудженими кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 р. № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановления вироку» суд при постановлені вироку повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності. Прийняття одних та відхилення інших доказів судом повинно бути вмотивовано.
Таким чином, перекваліфікація судом дій ОСОБА_7 та ОСОБА_10 без врахування фактичних обставин кримінального провадження є необґрунтованою та безпідставною, та незаконною у зв`язку із погіршенням становища обвинувачених.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 412 КПК України порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 337, 370, 374, 349 КПК України є істотним, оскільки перешкодило суду ухвалити законне судове рішення, а постановлене з такими порушеннями судове рішення підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
Керуючись ст.ст.405, 407,412 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити .

Вирок Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12 березня 2019 року стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді