Провадження № 1-кп/947/462/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному проваджені, внесеного до ЄРДР за № 0002835 від 15.10.2018 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-23 грудня 2009 року Малиновським районним судом міста Одеси за ч. 1 ст. 185, ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 17 вересня 2011 року на підставі ЗУ «Про амністію» від 08 липня 2011 року;

- 27 лютого 2012 року Суворовським районним судом міста Одеси за ч. 1 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту, звільненого 20 квітня 2012 року по відбуттю строку покарання;

- 15 жовтня 2013 року Київським районним судом міста Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі, звільненого 15 листопада 2013 року по відбуттю строку покарання;

- 18 лютого 2014 року Суворовським районним судом міста Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі;

- 20 червня 2017 року Малиновським районним судом міста Одеси за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років обмеження волі;

- 14.12.2017 року Суворовським районним судом м. Одеса за ч. 2. ст.. 15, ч. 2, ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 19.02.2018 року Київським районним судом міста Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 19 січня 2015 року по 30 січня 2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення; на підставі абз. 1 ч.5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 12 лютого 2015 року по 28 лютого 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

- 14.09.2018 року Київським районним судом міста Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 (три) роки,

- 24.10.2018 року Київським районним судом міста Одеси за ч.2 ст. 185 КК України до 1 одного року позбавлення волі. Вирок Київського районного суду м. Одеси від 14.09.2018 року, виконувати самостійно,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Так, 14.10.2018 року, приблизно о 12:00 годині, у обвинуваченого ОСОБА_6 , який знаходився в приміщені парадної №5 будинку АДРЕСА_2 , повторно, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій умисел, обвинувачений ОСОБА_6 впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись за вищевказаною адресою, таємно викрав за допомогою заздалегідь підготовленого ножа, шляхом перерізу телекомунікаційний кабель марки КПВ-ВП (100) 4х2х0,46 (U/UP-cat.5e-SL), належний ТОВ «Інфомір», загальною довжиною 100,05 метрів вартістю 4 гривні 21 копійка за 1 метр на загальну суму 421 гривню 21 копійку. Після чого обвинувачений ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв матеріальну шкоду ТОВ «Інфомір» на вищевказану суму.
Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю, розкаявся у скоєному, та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при вищевикладених у вироку обставинах, пояснивши при цьому що він 14.10.2018 року, викрав телекомунікаційний кабель з будинку №26 розташованому по проспекту Ак. Глушка в місті Одесі. з яким зник з місяця вчинення злочину. У скоєному щиро кається, та просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_6 та дослідженням матеріалів характеризуючи його особу.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному, відсутність у представника потерпілого вимог матеріального характеру до обвинуваченого.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який не одружений, не працює, раніше не одноразово судимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, кається у скоєному, відсутність у представника потерпілого вимог матеріального характеру, враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, йому слід призначити покарання у вигляді арешту, яке необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому.
Крім того, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що 24.10.2018 року вироком Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі. Вирок Київського районного суду м. Одеси від 14.09.2018 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на три роки. Згідно зі ст. 76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання - виконувати самостійно.
З обвинувального акту у кримінальному провадженні №0002835 від 15.10.2018 року вбачається, що ОСОБА_6 вчинив злочин 14.10.2018 року, тобто до постановлення вироку від 24.10.2018 року Київським районним судом м. Одеси. Зазначена обставина вимагає застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за цим вироком.
Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на чотири місяці з відбуванням в арештному будинку.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи покарання, призначене ОСОБА_6 вироком Київського районного суду м. Одеси від 24.10.2018 року, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим покаранням у вигляді одного року позбавлення волі за вироком від 24.10.2018 року, призначити остаточне покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
Вирок Київського районного суду м. Одеси від 14.09.2018 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на три роки. Згідно зі ст. 76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання - виконувати самостійно.
Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_6 рахувати з часу затримання в порядку виконання вироку Київського районного суду міста Одеси від 24.10.2018 року, а саме: з 03.07.2019 року.
Запобіжний захід ОСОБА_6 в межах кримінального провадження за №0001393 від 30.05.2018 року, не обирався.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1