ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1282/20 Справа № 208/7473/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
За участю сторін:
прокурора ОСОБА_8 ,
засудженої ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,
представника установи ОСОБА_9 в режимі відеоконференції, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 лютого 2020 року задоволено клопотання засудженої ОСОБА_7 та звільнено її від відбування частини покарання, яка залишилася і призначена вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 31.01.2017 року, зміненого ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.10.2017 року умовно-достроково на 3 місяці 15 днів.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що клопотання засудженої є законним та обґрунтованим, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що засуджена відбула 3/4 частини призначеного їй покарання, має заохочення, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення та готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, прокурор Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви засудженої ОСОБА_7 про її умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що рішення про задоволення заяви засудженої, судом першої інстанції прийнято без достатнього обґрунтування та за відсутності будь-яких даних, які б доводили те, що засуджена сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.
Зазначає, що за період відбування покарання в Державній установі Кам`янська виправна колонія №34 засудженій надано лише 2 заохочення. Вивченням матеріалів особової справи засудженої встановлено, що за весь період відбування покарання засуджена характеризується посередньо, ініціативу проявляє частково, програми диференційованого виховного впливу відвідує формально, зацікавленості не проявляє. Будь-які документи, які свідчать про сумлінну працю засудженої, за період відбування покарання та взірцеву поведінку, в матеріалах особової справи відсутні.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, засуджену ОСОБА_7 та представника установи ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Із матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув клопотання засудженої, дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що засуджена ОСОБА_7 довела своє виправлення, а тому може бути звільнена умовно-достроково.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Як вбачаться із роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджена 23.05.2016 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ст.69, ч. 1 ст. 70 КК України на строк 5 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, крім житла.
Вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 31.01.2017 року вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.05.2016 року в частині кваліфікації дій та призначення покарання скасовано. Ухвалено новий вирок, яким визнано засуджену ОСОБА_7 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років із конфіскацією майна, крім житла.
Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.10.2017 року змінено вирок Апеляційного суду Хмельницької області від 31.01.2017 року в частині призначеного покарання за ч. 1 ст. 357 КК України та призначено покарання за цією статтею у виді штрафу у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вказаного злочину та злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна, яке є її власністю, крім житла.
Указом Президента України від 11.07.2019 року № 516/2019 - основне покарання скорочено до 6 років 6 місяців позбавлення волі (а.с. 7).
Як вбачається з даних характеристики на засуджену ОСОБА_7 , остання з 09.11.2018 року відбуває покарання в Державній установі Кам`янська виправна колонія (№34) разом із сином ОСОБА_10 , 2016 року народження. Про дитину піклується добре, у вихованні враховує його потреби відповідно до вікових особливостей. Увесь свій вільний час засуджена присвячує сину, займається з сином малюванням, вивчає цифри. По прибутті до установи була працевлаштована підсобним робітником. До роботи ставиться відповідально, наданий об`єм роботи виконує якісно та своєчасно. Вимоги режиму відбування покарання та правил внутрішнього розпорядку виконує, до режимних вимог ставиться з порозумінням. Має 2 заохочення рішенням дисциплінарної комісії установи. За час відбування покарання в установі засуджена немала жодного стягнення, чим подавала гарний приклад іншим засудженим. По відношенню до виконання необхідних робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Соціально-корисну ініціативу проявляє шляхом допомоги у підготовці до заходів, які проводяться в будинку дитини для малюків. Залучена до програми диференційованого виховного впливу за напрямками: Фізкультура і спорт та Підготовка до звільнення. Провину у скоєному злочині визнає, висловлює щире каяття (а.с. 21).
Аналізуючи наведені обставини колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив клопотання засудженої ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення, оскільки обставини провадження свідчать лише про наявність позитивних чинників, які дають змогу суду з впевненістю визначитися з тією позицією, що засуджена своєю поведінкою, яка розцінюється судом як позитивна, стала на шлях виправлення та виховання, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і не находить підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.
Доводи прокурора про те, що на теперішній час відсутнє підтвердження, що засуджена стала на шлях виправлення та готова до самокерованої правослухняної поведінки, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не знайшли свого підтвердження матеріалами провадження.
Судом першої інстанції досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по справі законного і обґрунтованого рішення.
Також колегією суддів враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.
Таким чином, колегія суддів вважає, що до ОСОБА_7 може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
З огляду на вищевикладене, доводи прокурора не спростовують висновки суду першої інстанції, а також не свідчать про не доведення засудженою свого виправлення та про відсутність підстав для її звільнення від відбування покарання умовно-достроково, а тому ці доводи колегія суддів розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою, і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: