Єдиний унікальний номер справи 181/74/16-к
Провадження № 1-кп/185/189/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2020 року колегія суддів Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Павлоград кримінальне провадження, що внесено в ЄРДР за №0000406 від 30.11.2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Долинка Гуляйпільського району Запорізької області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньо - технічною освітою, раніше судимого:
1) 16.02.1999 року Павлоградським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.81 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією майна з відстрочкою виконання на 1 рік;
2) 10.07.2001 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.140, ч.2 ст.17, ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, 42 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією майна, 06.12.2002 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 26 днів;
3) 23.07.2004 року Синельниківським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.296, ст.304, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.69, ст.70, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, 21.02.2006 року звільнений умовно-достроково на 11 місяців 18 днів;
4) 05.04.2007 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці, 11.01.2010 року звільнений за відбуттям строку покарання;
5) 26.04.2011 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, звільнений 15.02.2014 року по відбуттю строку покарання;
6) 20.05.2014 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки, звільнений від відбуття з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;
7) 20.06.2014 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць, звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.396, ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Запоріжжя Запорізької області, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, з середньо - технічною освітою, раніше судимого:
1) 25.02.2009 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік, звільнений 17.08.2010 року по відбуттю строку покарання;
2) 26.04.2011 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки, звільнений 30.05.2014 року на підставі ст.7 ЗУ «Про амністію у 2014 році»;
3) 24.09.2014 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області в за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, звільнений від відбування з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
4) 03.06.2015 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.6,п.9 ч.2 ст.115, ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 ОСОБА_9

потерпілої ОСОБА_10

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А :

27.11.2015 року приблизно о 14.00 год. обвинувачений ОСОБА_5 знаходився за місцем свого фактичного проживання по АДРЕСА_1 , де запропонував обвинуваченому ОСОБА_6 вчинити розбійний напад з проникненням у сховище з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_11 за адресою АДРЕСА_4 , на що обвинувачений ОСОБА_6 дав свою згоду.
Реалізуючи вказаний злочинний умисел, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в той же день, о 19.00 год. підійшли до території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , - котре знаходилось у володінні раніше їм не знайомого ОСОБА_12 , де біля входу на зазначену територію з лівої сторони, обвинувачений ОСОБА_6 побачив на поверхні лавки молоток з дерев`яною рукояткою, яку останній, з метою використання як знаряддя злочину, взяв в ліву руку за рукоятку, та продовжував очікувати появу потерпілого ОСОБА_11 з лівої сторони від входу на території подвір`я на відстані близько 30 метрів.
В цей час потерпілий ОСОБА_11 , почувши гавкіт собаки, яка знаходилась на подвір`ї, вийшов на вулицю з двору території домоволодіння та підійшов до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .
Обвинувачений ОСОБА_5 , в свою чергу, з метою відволікти увагу потерпілого ОСОБА_11 , діючи згідно попередньої домовленості з обвинуваченим ОСОБА_6 на вчинення розбійного нападу, став вдавати, що знаходиться в стані алкогольного сп`яніння та заблукав, намагаючись тим самим ввести потерпілого ОСОБА_11 в оману та відволікти його увагу від дій обвинуваченого ОСОБА_6 .
Користуючись цим, обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись за спиною потерпілого ОСОБА_11 , діючи умисно, згідно попередньої домовленості на вчинення розбійного нападу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, підбіг до останнього, який був повернутий до нього спиною та наніс потерпілому ОСОБА_11 умисно два удари із прискоренням та силою зверху вниз по життєво важливому органу - голові в область потилиці металевою частиною молотка, котрий тримав в лівій руці. Від отриманого удару потерпілий ОСОБА_11 похилився на перед, а обвинувачений ОСОБА_5 , в свою чергу, реалізуючи злочинний намір на вчинення розбійного нападу, підійшов до потерпілого ОСОБА_11 та, стоячи обличчям один до одного, наніс останньому один удар правою ногою в область грудної клітини останнього. Від отриманих ударів потерпілий ОСОБА_11 втратив свідомість та впав на землю, на узбіччя проїзної частини вулиці Щорса в с.Чаус Межівського району, подолавши таким чином можливість потерпілого чинити їм опір. Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 взяли ковдру та, щоб приховати свої дії від очевидців та сторонніх осіб, поклали непритомного потерпілого ОСОБА_11 та молоток на ковдру, перенесли на подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .
Далі, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , продовжуючи свої умисні дії, згідно попередньої домовленості, знаходячись на подвір`ї зазначеного вище домоволодіння, заволоділи металевими виробами з чорного металу вагою 1190 кг, чим спричинили потерпілому ОСОБА_12 матеріального збитку на суму 3558.10 гривень.

Крім того, в цей же день, 27.11.2015 року приблизно о 19.15 год. обвинувачений ОСОБА_6 , продовжуючи протиправно з метою заволодіння чужим майном перебувати разом з обвинуваченим ОСОБА_5 на території цього ж домоволодіння по АДРЕСА_4 , - побачивши, що потерпілий ОСОБА_11 прийшов до тями та почав підводитись, вирішив вийти за межі попередньої домовленості з обвинуваченим ОСОБА_5 щодо вчинення розбійного нападу, в зв`язку з чим у обвинуваченого ОСОБА_6 раптово виник злочинний намір на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_11 з корисливих мотивів та з метою приховання вчиненого ним та обвинуваченим ОСОБА_5 розбійного нападу.
Обвинувачений ОСОБА_6 , реалізуючи злочинний намір, що раптово виник, в цей же день - 27.11.2015 року приблизно о 19.15 год., перебуваючи за вищевказаною адресою, з метою вчинення за обтяжуючих обставин умисного убивства потерпілого ОСОБА_11 , взяв в ліву руку молоток, котрий лежав на землі біля останнього, та діючи відокремлено від дій обвинуваченого ОСОБА_5 , бажаючи позбавити життя потерпілого, умисно, з силою та прискоренням, зверху вниз, стоячи навпроти потерпілого ОСОБА_11 , який вже стояв на ногах та тримався руками за свою голову, завдав молотком почергово не менше трьох ударів по життєво важливому органу голові, в область чола металевою частиною молотка.
Від отриманих ударів потерпілий ОСОБА_11 впав спиною на землю. Обвинувачений ОСОБА_6 , в свою чергу, не бажаючи зупинятися на досягнутому та прагнучи довести свій злочинний умисел на вчинення умисного убивства з корисливих мотивів та з метою приховати інший злочин, - до кінця, присів з лівого боку біля потерпілого ОСОБА_11 , який лежав на землі, та наніс останньому не менше семи ударів металевою частиною молотка по голові в область обличчя.
Від отриманих ударів потерпілий ОСОБА_11 помер на місці, в результаті дій обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми - численні рани (не менш чотирьох на обличчі, дві у потиличній ділянці голови), що проникають в просвіт черепу, відсутність частини фрагментів кісток обличчя, крововиливи під оболонки головного мозку, відсутність частини головного мозку, вогнища забію головного мозку, які у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого. Смерть потерпілого ОСОБА_11 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 в той же день: 27.11.2015 року о 20.00 годині, перебуваючи в тому ж місці: по АДРЕСА_4 , в ході заволодіння металобрухтом, котре знаходилось на подвір`ї, виявив тіло потерпілого ОСОБА_11 , яке знаходилось на поверхні землі на території подвір`я вказаного домоволодіння. Обвинувачений ОСОБА_5 , оглянувши обличчя потерпілого ОСОБА_11 , усвідомив, що від отриманих тілесних ушкоджень, котрі потерпілому молотком заподіяв обвинувачений ОСОБА_6 - потерпілий помер.
Обвинувачений ОСОБА_5 , усвідомлюючи ступінь вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 особливо небезпечного кримінального правопорушення, а саме умисного протиправного заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_11 , за яке законом України передбачена кримінальна відповідальність, але бажаючи уникнути її як співучасник, спільно з обвинуваченим ОСОБА_6 вирішив змінити обстановку вчиненого ним злочину, тим самим перешкодити органу досудового розслідування об`єктивному розслідуванню справи.
В той же час, обвинувачений ОСОБА_6 запропонував обвинуваченому ОСОБА_5 спільно з ним винести труп потерпілого ОСОБА_11 з території подвір`я домоволодіння по АДРЕСА_4 та сховати його.
В свою чергу, обвинувачений ОСОБА_5 , керуючись почуттям солідарності з обвинуваченим ОСОБА_6 , дав свою заздалегідь не обіцяну згоду на вчинення вказаних дій, тим самим разом з останнім умисно укрити справжнє місце, обстановку та наслідки вчиненого особливо тяжкого злочину.
Реалізуючи вказаний злочинний намір, в той же день 27.11.2015 року приблизно о 20.20 год. обвинувачений ОСОБА_5 разом з обвинуваченим ОСОБА_6 одягли на голову потерпілого ОСОБА_11 поліетиленовий пакет білого кольору, який знайшли на території домоволодіння, з метою уникнути слідів крові, котра знаходилась на обличчі останнього, поклали труп потерпілого ОСОБА_11 на раму велосипеда марки «Україна», що належав обвинуваченому ОСОБА_5 та спільними зусиллями перевезли труп потерпілого ОСОБА_11 до буд. АДРЕСА_4 , де умисно скинули труп останнього до колодязю.
Продовжуючи свої дії, обвинувачений ОСОБА_5 того ж дня, приблизно о 21.00 год., усвідомлюючи, що вчиняє заздалегідь не обіцяне приховання особливо тяжкого злочину, разом з обвинуваченим ОСОБА_6 поблизу вище вказаного будинку розвели багаття, в котрому спалили молоток та куртку потерпілого ОСОБА_11 , тим самим спільними діями умисно укрили знаряддя та сліди вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 особливо тяжкого злочину.

Вчинивши зазначені злочинні дії обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникли, а майном, котрим заволоділи за результатами розбійного нападу розпорядилися на власний розсуд.

Крім того, 29.11.2015 року приблизно о 14.00 год. обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували на території домоволодіння за місцем фактичного проживання обвинуваченого ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , де обвинувачений ОСОБА_5 запропонував обвинуваченому ОСОБА_6 повторно вчинити за попередньою змовою з території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_4 , яке вони вважали місцем фактичного проживання потерпілого ОСОБА_11 , крадіжку будь-якого майна. Обвинувачений ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що їх дії не стануть явними для померлого потерпілого ОСОБА_11 , на вказану злочинну пропозицію дав свою згоду.
Діючи згідно попередньої домовленості, в той же день 29.11.2015 року приблизно о 16.00 год. обвинувачений ОСОБА_5 разом з обвинуваченим ОСОБА_6 прибули на автомобілі марки «ВАЗ 21150», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом марки «ПФ 01», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_13 та пасажиром ОСОБА_14 до території домоволодіння потерпілого ОСОБА_12 , розташованого по АДРЕСА_4 , де на відстані приблизно 100 метрів від будинку обвинувачений ОСОБА_5 попрохав ОСОБА_13 зупинити автомобіль.
Реалізуючи умови попередньої домовленості, обвинувачений ОСОБА_5 разом із обвинуваченим ОСОБА_6 вийшли із автомобіля, та направилися до території вказаного вище домоволодіння, а ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , не усвідомлюючи дійсного умислу обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на прохання останніх залишились чекати їх в салоні автомобіля марки «ВАЗ 21150».
Обвинувачені ОСОБА_5 і ОСОБА_6 зі сторони присадибної ділянки підійшли до огородженої території буд. АДРЕСА_4 , через вхідну хвіртку зайшли на територію господарчого двору, звідки таємно, повторно, за попередньою змовою викрали металобрухт вагою 700 кг, та склали біля вхідних воріт зазначеного будинку.
Після чого, обвинувачений ОСОБА_5 повернувся до автомобіля ОСОБА_13 та попрохав останнього під`їхати до вхідних воріт домоволодіння, де на них очікував обвинувачений ОСОБА_6 разом з викраденим майном.
ОСОБА_13 , виконавши прохання обвинуваченого ОСОБА_5 , підігнав автомобіль до вказаного місця обвинуваченим ОСОБА_5 та разом з обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , котрий як і ОСОБА_13 не знав про дійсний умисел останніх, погрузили металобрухт до причепу марки ПФ 01, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та з місця вчинення злочину з викраденим майном зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_12 матеріальний збиток у розмірі 2903 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані:
- за ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень за епізодом нападу 27.11.2015 року на потерпілого ОСОБА_11 , завдання йому тяжких тілесних ушкоджень, заволодінням майном ОСОБА_12 , вчинене за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_6 , поєднане з проникненням на територію домоволодіння;
- за ч.1 ст.396 КК України, як заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину за епізодом 27.11.2015 року приховування трупа потерпілого ОСОБА_11 , укриття знаряддя та слідів вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 особливо тяжкого злочину;
- за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням до сховища за епізодом 29.11.2015 року таємного заволодіння майном потерпілого ОСОБА_12 за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_6 , поєднане з проникненням на територію домоволодіння.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані:
- за ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень за епізодом нападу 27.11.2015 року на потерпілого ОСОБА_11 , завдання йому тяжких тілесних ушкоджень, заволодінням майном ОСОБА_12 , вчинене за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_5 , поєднане з проникненням на територію домоволодіння;
- за п.6, п.9 ч.2 ст. 115 КК України, як умисне вбивство з корисливих мотивів з метою приховати інший злочин, - за епізодом 27.11.2015 року умисного вбивства потерпілого ОСОБА_11 під час розбійного нападу;
- за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням до сховища за епізодом 29.11.2015 року таємного заволодіння майном потерпілого ОСОБА_12 за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_5 , поєднане з проникненням на територію домоволодіння.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.п.6, 9 ч.2 ст.115, ч.3 ст.185 КК України, заявив про щире каяття та пояснив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. До вчинення інкримінованих злочинів він був добре знайомий з ОСОБА_5 , 27.11.2015 року він перебував у останнього вдома, ОСОБА_5 запропонував вчинити напад на ОСОБА_11 з метою заволодіння металобрухтом за адресою АДРЕСА_4 , на що він погодився. Ввечері цього дня вони разом підійшли до території вказаного домоволодіння, де біля входу на зазначену територію зліва він побачив на поверхні лавки молоток з дерев`яною рукояткою, який він з метою використання як знаряддя злочину, взяв у руки. Потерпілий ОСОБА_11 , почувши гавкіт собаки, яка знаходилась на подвір`ї, вийшов на вулицю з двору території домоволодіння та підійшов до них. Обвинувачений ОСОБА_5 з метою відволікти увагу потерпілого став вдавати, що ніби знаходиться в стані алкогольного сп`яніння та заблукав, намагаючись тим самим ввести потерпілого ОСОБА_11 в оману та відволікти його увагу. Скостившись цим, він, знаходячись за спиною потерпілого ОСОБА_11 , який був повернутий до нього спиною, підбіг до останнього та завдав йому два-три удари по голові в область потилиці металевою частиною молотка, котрий тримав в лівій руці. Від отриманого удару потерпілій ОСОБА_11 похилився на перед, в цей момент до потерпілого підійшов обвинувачений ОСОБА_5 , та, стоячи обличчям до нього, завдав один удар правою ногою в область грудної клітини. Від отриманих ударів ОСОБА_11 впав на землю. На подвір`ї домоволодіння вони знайшли ковдру, поклали на цю ковдру непритомного ОСОБА_11 та молоток і перенесли у двір будинку по АДРЕСА_4 . Перебуваючи на подвір`ї, вони стали збирати металеві вироби для подальшого їх вивезення та реалізації. Потерпілий ОСОБА_11 прийшов до тями та почав підводитись, він, побачивши це, підбіг до останнього, взяв в ліву руку молоток, котрий лежав на землі біля нього, та, діючи відокремлено від дій обвинуваченого ОСОБА_5 , умисно, з силою та прискоренням, зверху вниз, стоячи навпроти потерпілого ОСОБА_11 , котрий вже стояв на ногах та тримався руками за свою голову, завдав металевою частиною молотка почергово не менше трьох ударів по голові в область чола. Від отриманих ударів потерпілий ОСОБА_11 впав спиною на землю, після чого він присів біля потерпілого та наніс йому декілька ударів металевою частиною молотка по голові в область обличчя. Від отриманих ударів потерпілий ОСОБА_11 помер на місці, він був розгублений. Разом з обвинуваченим ОСОБА_5 , перебуваючи на вищевказаному подвір`ї, вони продовжили заволодівати металобрухтом, назбиравши таким чином до однієї тони металобрухту. Згодом обвинувачений ОСОБА_5 дізнався, що він вбив потерпілого ОСОБА_11 , а тому він запропонував ОСОБА_5 спільно з ним винести труп потерпілого ОСОБА_11 з подвір`я будинку АДРЕСА_4 та сховати труп вбитого потерпілого, що вони й зробили, вкинувши тіло вбитого в колодязь біля одного з покинутих будинків по вул.Щорса в тому ж селі, а його речі, мобільний телефон та молоток спалили. Крім того, 29.11.2015 року вдень обвинувачений ОСОБА_5 знову запропонував йому повторно вчинити з території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_4 крадіжку металевих виробів, на що він погодився. ОСОБА_5 зателефонував знайомому таксисту, попросив його приїхати з причепом. В той же день 29.11.2015 року приблизно о 16.00 год. вони разом прибули на автомобілі марки ВАЗ з причепом під керуванням ОСОБА_13 та пасажиром ОСОБА_14 до будинку АДРЕСА_4 , за 100 метрів від будинку обвинувачений ОСОБА_5 попрохав ОСОБА_13 зупинити автомобіль. Він з ОСОБА_5 вийшли із автомобіля, та направилися до території вказаного домоволодіння, а ОСОБА_13 та ОСОБА_14 за їх проханням залишились їх чекати в автомобілі, не усвідомлюючи при цьому їх злочинних намірів про викрадення металобрухту. Через вхідну хвіртку вони потрапили до огородженої території господарчого двору, звідки таємно викрали металобрухт вагою 700 кг. Після чого обвинувачений ОСОБА_5 повернувся до автомобіля, підігнав його до вхідних воріт, вони погрузили викрадений металобрухт до причепа, з місця вчинення злочину з викраденим майном зникли, викрадене продали.
При визначенні покарання наполягає при зарахуванні строку його попереднього ув`язнення застосувати редакцію статті 72 КК України, яка передбачала зарахування попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тим самим зарахувавши період перебування його під вартою з 05.12.2015 року до набрання вироком законної сили.

Обвинувачений ОСОБА_5 також повністю визнав свою провину у вчиненні злочинів передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.396 та ч.3 ст.185 КК України, та повністю підтвердив покази, які він надавав під час проведення слідчого експерименту 02.12.2015 року щодо своєї ролі та участі, обставин та перебігу вчинених ними злочинів. В наступний час пройшов тривалий проміжок часу, тому обставини вчинених злочинів достеменно не пам`ятає, під час проведення слідчого експерименту він без будь-якого примусу слідчому на місці вчинення злочинів повідомив про обставини вчиненого. Так, 27.11.2015 року приблизно о 19.00 годині він разом з обвинуваченим ОСОБА_6 прибули до будинку АДРЕСА_4 з метою викрадення металобрухту. Коли підійшли до огорожі, на гавкіт собаки вийшов сторож, потерпілий ОСОБА_11 . Він став вдавати з себе особу, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а обвинувачений ОСОБА_6 підбіг до потерпілого ззаду, та він почув два глухих удари. Як пізніше з`ясувалось, удари були несені обвинуваченим ОСОБА_6 по голові потерпілого молотком, який він підібрав з поверхні лавки при вході до вказаного будинку. Домовленості на вбивство сторожа між ними не було, вони лише обговорювали можливість оглушити потерпілого, щоб останній втратив свідомість та не чинив їм опір. Після ударів потерпілий схилився до землі, а він вдарив його в цей момент в груди ногою, щоб збити останнього з ніг. Потім він зайшов на подвір`я, де знайшов ковдру, на яку вони разом поклали тіло ОСОБА_11 та перенесли його до двору будинку та поклали з лівої сторони від входу, останній в той момент ще був живий. Він пішов на господарський двір та став збирати металобрухт, чув як стогне потерпілий, обвинувачений ОСОБА_6 пішов до потерпілого подивитись на нього, він продовжив збирати металобрухт. Приблизно через 10 хвилин повернувся обвинувачений ОСОБА_6 , і вони стали переносити металеві вироби до електроопори. Коли разом повернулись до двору будинку, де залишили потерпілого, він побачив обличчя ОСОБА_11 і зрозумів, що останній вже мертвий. З метою приховування вчиненого ОСОБА_6 злочину, він погодився допомогти останньому вивезти труп потерпілого та сховати вбитого. На голову потерпілого вони надягнули пакет з метою уникнути слідів крові в результаті кровотечі після отриманих травм, погрузили тіло потерпілого на раму велосипеда марки «Україна», належного йому, та спільними зусиллями перевезли труп ОСОБА_11 до покинутого будинку по АДРЕСА_4 , де скинули труп останнього до колодязю. Продовжуючи свої спільні дії, він разом з ОСОБА_6 того ж дня, поблизу вказаного вище будинку, з метою укриття знаряддя злочину та слідів вчиненого ОСОБА_6 особливо тяжкого злочину, розвели багаття, в котрому спалили молоток та куртку потерпілого ОСОБА_11 . Велосипед покинули на подвір`ї будинку, де сховали тіло потерпілого. Через декілька днів з домоволодіння, де проживав покійний ОСОБА_11 , знову разом з обвинуваченим ОСОБА_6 вирішили вчинити крадіжку металобрухту. Він зателефонував до знайомого таксиста ОСОБА_13 та попросив приїхати з причепом. Водій приїхав не один, в автомобілі перебував ще один чоловік. Він разом з обвинуваченим ОСОБА_6 , водієм ОСОБА_13 , пасажиром прихали до домоволодіння АДРЕСА_4 . Він попросив зупинити автомобіль за 100 метрів до будинку. Він разом з обвинуваченим ОСОБА_6 вийшли з автомобіля та зайшли на подвір`я будинку, де назбирали металолом, піднесли його до воріт, потім підігнали автомобіль, погрузили металобрухт, який в подальшому здали до пункту прийому металобрухту. Водій ОСОБА_13 та його пасажир не знали, що перевезений металобрухт є викрадене майно. В скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_15 в судовому засіданні підтвердила факт вчинення розбійного нападу та умисного вбивства за обтяжуючих обставин її брата, потерпілого ОСОБА_11 . Свідком вказаних обставин вона не була, про те, що її брата вбито, дізналась від працівників поліції. Коли ховали ОСОБА_11 , то його голова була прикрита, оскільки в нього було частково відсутні кістки голови та обличчя. ОСОБА_11 вона характеризує як добру та спокійну людину. Вимагає для обвинувачених покарання у відповідності до закону.

Потерпілий ОСОБА_12 надав письмову заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності, будь-яких претензій до обвинувачених не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Винуватість обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожного окремо, у вчиненні інкримінованих злочинів також підтверджується наступними письмовими доказами.

Так, згідно витягу з ЄРДР №0000407 до реєстру 30.11.2015 року були внесені відомості про злочин, передбачений ст.115 ч.2 п.6 КК України за наступних обставин: 27.11.2015 року приблизно о 20.00 годині ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_5 з метою крадіжки особистого майна: металевих виробів, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_4 , яке належить на праві власності ОСОБА_12 , та яке за проханням останнього охороняв ОСОБА_11 , завдав загалом не менше 7 ударів молотком в область голови останнього, чим спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, від якої він помер /т.2 а.п.1-2/
Відповідно до витягу №0000410 до реєстру 01.12.2015 року були внесені відомості про злочин, передбачений ст.187 ч.4 КК України за наступних обставин: 27.11.2015 року приблизно о 20.00 годині ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_5 групою осіб, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_4 з метою заволодіння чужим майном, здійснили розбійний напад на ОСОБА_11 , поєднаний з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень /т.2 а.п.128/.
Постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 01.12.2015 року вищевказані кримінальні провадження були об`єднані в одне провадження за №0000407 /т.2 а.п.160-161/.

Витягом з кримінального провадження №0000406, згідно якого 30.11.2015 року до ЄРДР були внесені відомості про злочин, передбачений ст.185 ч.3 КК України за наступних обставин: 29.11.2015 року по телефону до чергової частини Межівського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від ОСОБА_12 про те, що з 24.11.2015 року по 29.11.2015 року невідомі особи з його домоволодіння в АДРЕСА_4 скоїли крадіжку металевих виробів /т.4 а.п.51/
Витягом з кримінального провадження №0000030, відповідно до якого 26.01.2016 року до ЄРДР були внесені відомості про злочин, передбачений ч.1 ст.396 КК України за наступних обставин: під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000407 від 30.11.2015 року за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185. п.6,9 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України було встановлено, що ОСОБА_5 навмисно спільно з ОСОБА_6 укривав знаряддя та сліди вчиненого останнім особливо тяжкого злочину /т.4 а.п.73/.
Постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 26.01.2016 року вищевказані кримінальні провадження були об`єднані в одне провадження за №0000406 /т.4 а.п.80-82/
Протоколами прийняття заяв від ОСОБА_12 від 30.11.2015 року про зникнення потерпілого ОСОБА_11 /т.2 а.п.9/ та від 29.11.2015 року про таємне викрадення металевих виробів з подвір`я /т.4 а.п.53/.

Протоколом огляду місця події від 30.11.2015 року зі схемою та фототаблицею /т.2 а.п.10-20/, яким встановлено, що на території домоволодіння АДРЕСА_4 в колодязі виявлено труп потерпілого ОСОБА_11 з тілесними ушкодженнями в області голови, а також місце знищення шляхом підпалу речей потерпілого та знаряддя злочину молотка.

Протоколом огляду місця події від 30.11.2015 року зі схемою та фототаблицею /т.2 а.п.21-24/, згідно якого за адресою: АДРЕСА_4 був виявлений та вилучений велосипед чоловічого типу сірого кольору.

Протокол огляду місця події від 30.11.2015 року зі схемою та фототаблицею /т.2 а.п.26-34/, відповідно до якого оперативно-слідчою групою було оглянуто подвір`я за адресою: АДРЕСА_4 , - яке належить ОСОБА_12 , в ході якого були виявлені плями та згустки речовини бурого кольору на ґрунті біля входу на подвір`я, в ямі-сховищі була виявлена ковдра, віник з забрудненнями речовиною бурого кольору. В приміщеннях господарських споруд та будинку обстановка не порушена, будь-яких слідів злочину не виявлено. Вказані виявлені речі були вилучені під час огляду.

Протоколом огляду місця події від 01.12.2015 року з фототаблицею /т.2 а.п.36-42/, згідно якого було оглянуто автомобіль марки «ВАЗ 2115, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом НОМЕР_2 , на якому пересувалися під час вчинення злочину обвинувачені та перевозили таємно викрадений у потерпілого ОСОБА_12 металобрухт. При огляді будь-яких слідів злочину не виявлено.

Протоколом огляду речей від 01.12.2015 року /т.2 а.п.44-49/, в яких під час вчинення відносно нього злочину був одягнутий потерпілий ОСОБА_11 зі слідами крові.

Протоколом огляду добровільно виданого металобрухту від 01.12.2015 року з фототаблицею /т.2 а.п.95-108/, який після вчинення злочину обвинувачені реалізували громадянину ОСОБА_16 .

Протоколами огляду речей обвинуваченого ОСОБА_5 , в які останній був одягнутий під час вчинення злочину /т.3 а.п.2-6/ та речей обвинуваченого ОСОБА_6 /т.3 а.п.37-40/ зі слідами плям крові на зазначених речах.

Лікарським свідоцтвом про смерть №193 від 01.12.2015 року, відповідно до якого причиною смерті ОСОБА_11 став забій мозку. перелом кісток основи та склепіння черепу, відкрита черепно-мозкова травма. /т.2 а.п.61/

Висновком судово-медичної експертизи № 193-2015 Е від 29.12.2015 року /т.3 а.189-193/, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми - численні рани голови (не менш чотирьох на обличчі, дві у потиличній ділянці голови), що проникають в просвіт черепу, відсутність частини фрагментів кісток обличчя, крововиливи під оболонки головного мозку, відсутність частини головного мозку, вогнища забію головного мозку. Рани на голові є забитими, на що вказує характер країв, кінців та наявність сполучно - тканинних перетинок, а також підтверджується криміналістичним дослідженням та утворились незадовго до смерті від неодноразової дії тупого-твердого предмету (предметів), що мав виражене ребро. Всі пошкодження на голові у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого. Смерть потерпілого ОСОБА_11 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми. Всі тілесні ушкодження виявлені при експертизі трупа зажиттєві, на що вказує наявність крововиливів відповідно до всіх пошкоджень, та підтверджується судово-гістологічним дослідженням. З урахуванням ступеню вираженості трупних змін смерть потерпілого настала не менш ніж за 2-3 доби до моменту дослідження трупа в морзі (01.12.2015 року 09.40 год.). Всі пошкодження на голові у своїй сукупності знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого. З урахуванням локалізації тілесних ушкоджень на різних поверхнях голови положення голови потерпілого по відношенню до травмуючого предмету під час спричинення тілесних ушкоджень змінювалось. З урахуванням ступеню вираженості травми (часткова руйнація обличчя, головного мозку), найвірогідніше, що після спричинення всіх тілесних ушкоджень потерпілий не міг здійснювати будь-які дії. З урахуванням вираженості травми, особливостей тілесних ушкоджень утворення їх при падінні не можливе.

Протоколами проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_5 /т.2 а.п.245-264/ та обвинуваченого ОСОБА_6 /т.3 а.п.8-35/ з фототаблицями під час якого останні в присутності понятих, захисників та спеціаліста добровільно показали місце вчинення злочинів, розповіли про обставини, перебіг та власну роль у їх вчиненні, надавши тим самим викривальні покази.

Висновком судово-психіатричної експертизи №278 від 22.12.2015 року /т.3 а.п.133-135/, відповідно до якого « ОСОБА_17 в период инкриминируемого ему деяния хроническим психическим заболеванием, слабоумием, временным болезненным расстройством психической деятельности или иным болезненным нарушением психической деятельности не страдал. По своему психическому состоянию во время инкриминируемых ему деяний он мог отдавать себе отчет в своих действиях (бездействии) и руководить ими. Испытуемый в настоящее время каким-либо психическим заболеванием также не страдает. По своему состоянию в настоящее время испытуемый может отдавать себе отчет в своих действиях (бездействии) и руководить ими. В применении в отношении него принудительных мер медицинского характера не нуждается».

Висновком судово-психіатричної експертизи №279 від 22.12.2015 року /т.3 а.п.129-132/, відповідно до якого « ОСОБА_5 хроническим психическим заболеванием в период инкриминируемого ему деяния не страдал и в настоящее время не страдает. Обнаруживал ранее и обнаруживает в настоящее время эмоционально неустойчивое расстройство личности. В период времени, к которому относится инкриминируемое ему деяние, он не обнаруживал и признаков какого-либо временного болезненного расстройства психической деятельности. В то время он мог отдавать себе отчет в своих действиях (бездействии) и руководить ими. В настоящее время испытуемый также может отдавать себе отчет в своих действиях (бездействии) и руководить ими. В применении в отношении него принудительных мер медицинского характера не нуждается».

Висновками судово-медичних імунологічних експертиз № 1968 /т.3 а.п.137-139/, № 1969 /т.3 а.п.141-143/, якими встановлена наявність крові на руках обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , проте не визначена видова приналежність, у зв`язку з чим неможливо встановити за рахунок чиєї саме крові були утворені вказані сліди.
Висновками судово-медичних імунологічних експертиз №543-к /т.3 а.п.156/, №542-к /т.3 а.п.165-166/, якими визначена групова приналежність крові обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Висновками судово-медичних імунологічних експертиз №1965 /т.3 а.п.145-148/ № 1967 /т.3 а.п.150-155/ № 1966 /т.3 а.п.159-164/, № 1301 /т.3 а.п.168-170/, №1302 /т.3 а.п.172-175/, №1303 /т.3 а.п.177-178/, якими встановлена наявність крові в змиві з місця злочину, в слідах на ковдрі, вилученої з місця злочину, на джинсових штанах обвинуваченого ОСОБА_5 , на вилученому одязі обвинуваченого ОСОБА_6 (куртці, футболці, джинсових штанах), походження якої не виключено від крові потерпілого ОСОБА_11 , в зрізах нігтьових пластин обвинувачених наявність крові не встановлена, будь-яких біологічних слідів потерпілого в цих зрізах також не виявлено.

Висновком судово-медичної криміналістичної експертизи /т.3 а.п.183-188/ яким встановлено, що пошкодження на шматку шкіри з потиличної ділянки голови потерпілого ОСОБА_11 могли бути заподіяні як допоміжним бойком представленого на дослідження бойка молотка, так і дугоподібною частиною основного бойка.

Висновками додаткових судово-медичних експертиз № 2/193-2015/2016 р «Е», № 3/193-2015/2016 р «Е», відповідно до яких виявлені тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_11 могли утворитися за обставин їх спричинення, на які під час слідчого експерименту вказали обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відповідно /т.3 а.п.217-222, а.п.226-230/

Висновком судово-товарознавчої експертизи № 70/34-194 від 25.01.2016 року (т.4 а.п.69-72), яким встановлено, що вартість металобрухту виду 501 за 1 кг, станом на листопад 2015 року могла складати 2.99 гривень.

Колегія суддів, проаналізувавши покази обвинувачених в судовому засіданні, співставляючи їх з обвинуваченням, що інкримінується ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також з іншими доказами кримінального провадження, які повністю викривають обвинувачених у вчиненні злочинів, - робить висновок про те, що покази обвинувачених, кожного окремо, потерпілої, та інші наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, тому і покладені в основу вироку. Зазначені докази винуватості обвинувачених доповнюють одне одного, отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України, є належними, допустимими та достатніми, оскільки повністю підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному проваджені.

Таким чином, винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.396, ч.3 ст.185 КК України, а також винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.п.6,9 ч.2 ст.115, ч.3 ст.185 КК України доведена повністю та підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, віднесення одного з них, відповідальність за який передбачена ч.4 ст.187 КК України, до категорії особливо тяжких злочинів, злочину, відповідальність за який передбачена ч.3 ст.185 КК України, - до категорії тяжких злочинів, злочину, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.396 КК України до категорії злочинів середньої тяжкості, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, інкриміновані злочини вчинені в період іспитового строку, призначеного за попереднім вироком, не працює, за місцем реєстрації характеризується посередньо, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває, а також враховує повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд не встановив.
За сукупністю обставин вчинення злочинів, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, пом`якшуючих його покарання обставин, суд дійшов висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно застосувати реальне покарання можливе лише з ізоляцією його від суспільства і відносно обвинуваченого необхідно застосувати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, інкримінованих статей Особливої частини кримінального кодексу України. Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Крім того, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 скоїв інкриміновані злочини в період невідбутого покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20.06.2014 року, за яким був засуджений за ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць та на підставі 75 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців, суд вважає за необхідне при призначенні остаточного покарання обвинуваченому застосувати положення ч.1 ст.71 КК України та до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за поставленим вироком від 20.06.2014 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 був обраний у виді тримання під вартою з 30.05.2019 року. До набрання вироком законної сили обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою підлягає залишенню без змін.

В межах кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 02.12.2015 року був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого продовжувалась до набранням попереднім вироком, ухваленим за даним кримінальним провадженням, законної сили до 16.11.2017 року, який в подальшому було скасовано постановою Верховного Суду від 30.05.2019 року.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року внесено зміни до ч. 5 ст. 72 КК України, та визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В подальшому Законом України № 2046-VII від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування попереднього ув`язнення» частину п`яту статті 72 КК України викладено в наступній редакції: попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. Зазначений Закон набрав чинності 21 червня 2017 року.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.04.2016 року за даним кримінальним провадженням був залишений без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.11.2017 року, тобто 16.11.2017 року набрав чинності. В подальшому 30.05.2019 року вказаний вирок було скасовано Верховним Судом, а кримінальне провадження повернуто суду першої інстанції для розгляду.

З огляду на наведене, з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції ЗУ від 26.11.2015 року та ЗУ від 18.05.2017 року, попереднє ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_5 з 02.12.2015 року до 16.11.2017 року, має бути зараховано обвинуваченому в строк призначеного йому покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Обраний Верховним Судом 30.05.2019 року запобіжний захід обвинуваченим у вигляді тримання під вартою, який в подальшому судом першої інстанції був продовжений, був застосований до останніх в період дії статті 72 КК України в редакції ЗУ від 18.05.2017 року, що передбачає зарахування строку попереднього ув`язнення в строк призначеного покарання день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. Отже, період попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_5 з 30.05.2019 року буде зарахований в період відбуття покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, віднесення двох з них, відповідальність за які передбачена п.6, п.9 ч.2 ст.115 та ч.4 ст.187 КК України, до категорії особливо тяжких злочинів, злочину, відповідальність за який передбачена ч.3 ст.185 КК України, - до категорії тяжких злочинів, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, інкриміновані злочини вчинені в період іспитового строку, призначеного за попереднім вироком, не працює, за місцем реєстрації характеризується позитивно, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває, а також враховує повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд не встановив.
За сукупністю обставин вчинення злочинів, ступеня тяжкості, настання в результаті вчинення злочину непоправних наслідків у вигляді смерті особи, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, пом`якшуючих його покарання обставин, суд дійшов висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно застосувати реальне покарання можливе лише з ізоляцією його від суспільства і відносно обвинуваченого необхідно застосувати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, інкримінованих статей Особливої частини Кримінального кодексу України. Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Крім того, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 скоїв інкриміновані злочини в період невідбутого покарання за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 03.06.2015 року, за яким був засуджений за ч.2 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, суд вважає за необхідне при призначенні остаточного покарання обвинуваченому застосувати положення ч.1 ст.71 КК України та до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за поставленим вироком від 03.06.2015 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 був обраний у виді тримання під вартою з 30.05.2019 року. До набрання вироком законної сили обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою підлягає залишенню без змін.

В межах кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 02.12.2015 року був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого продовжувалась до набранням попереднім вироком, ухваленим за даним кримінальним провадженням, законної сили до 16.11.2017 року, який в подальшому було скасовано постановою Верховного Суду від 30.05.2019 року.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року внесено зміни до ч. 5 ст. 72 КК України, та визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Законом України № 2046-VII від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування попереднього ув`язнення» частину п`яту статті 72 КК України викладено в наступній редакції: попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. Зазначений Закон набрав чинності 21 червня 2017 року.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.04.2016 року за даним кримінальним провадженням був залишений без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.11.2017 року, тобто 16.11.2017 року набрав чинності. В подальшому 30.05.2019 року вказаний вирок було скасовано Верховним Судом, а кримінальне провадження повернуто суду першої інстанції для розгляду.

З огляду на наведене, з урахуванням вимог ч. 5 ст.72 КК України в редакції ЗУ від 26.11.2015 року та ЗУ від 18.05.2017 року, попереднє ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_6 з 02.12.2015 року до 16.11.2017 року, має бути зараховано обвинуваченому в строк призначеного йому покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Обраний Верховним Судом 30.05.2019 року запобіжний захід обвинуваченим у вигляді тримання під вартою, який в подальшому судом першої інстанції був продовжений, був застосований до останніх в період дії статті 72 КК України в редакції ЗУ від 18.05.2017 року, що передбачає зарахування строку попереднього ув`язнення в строк призначеного покарання день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. Отже, період попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_6 з 30.05.2019 року буде зарахований в період відбуття покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Під час проведення досудового розслідування проводилась судово-дактилоскопічна експертиза, згідно довідки Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України на проведення експертизи було витрачено 491.04 гривень/т.3 а.п.204/. За даними обвинувального акту під час проведення досудового розслідування проводилась судово-товарознавча експертиза вартістю 245.52 гривень, проте документів підтверджуючих вказані витрати суду не надано.
Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.
Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Оскільки судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 винуваті у вчиненні інкримінованих злочинів за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути відповідно з обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 245.52 гривень з кожного за проведення експертами Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України судово-дактилоскопічної експертизи, в стягненні вартості проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 245.52 гривень суд вважає необхідним відмовити у зв`язку з відсутністю документа, який підтверджує зазначені витрати.

Доля речових доказів має бути вирішена у відповідності до ст.100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370, 371, 374 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.396, ч.3 ст.185 КК України, та призначити покарання:
- за ч.4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 6 (шість) місяців з конфіскацією усього належного йому майна;
- за ч.1 ст.396 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;
- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 6 (шість) місяців з конфіскацією усього належного йому майна.

У відповідності до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за постановленим вироком приєднати частково невідбуте покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20.06.2014 року, та визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років з конфіскацією усього належного йому майна.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з 02.12.2015 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 02.12.2015 року до 16.11.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.6, п.9 ч.2 ст.115, ч.3 ст.185 КК України, та призначити покарання:
- за ч.4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 6 (шість) місяців з конфіскацією усього належного йому майна;
- за п.6, п.9 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років з конфіскацією усього належного йому майна;
- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років з конфіскацією усього належного йому майна.

У відповідності до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за постановленим вироком приєднати частково невідбуте покарання за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 03.06.2015 року, та визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років 6 (шість) місяців з конфіскацією усього належного йому майна.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_6 залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з 02.12.2015 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 02.12.2015 року до 16.11.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути на користь держави вартість проведеної експертизи експертами Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України з обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 245.52 гривень з кожного.

Речові докази:
- три матраци, частина тканини зеленого кольору, столярний інструмент молоток, поліетиленовий пакет з надписом «АТБ» МАРКЕТ», частина плати мобільного телефону, велосипед чоловічого типу сірого кольору, шкарпетки вовняні чорного кольору, труси чоловічі зелено-жовтого кольору, штани джинсові чорного кольору, сорочка чоловіча червоно-сірого кольору, жилетка чоловіча чорного кольору, марлевий тампон з речовиною бурого кольору, ковдру з забрудненнями речовиною бурого кольору, віник з забрудненнями речовиною бурого кольору, фрагмент кістки та три сліди пальців руки, два паперові конверти із зрізами зразків піднігтьового шару потерпілого ОСОБА_18 та два паперові конверти із ватними тампонами зі змивами долонь обох рук потерпілого, два поліетиленових пакета з ватними тампонами зі змивами долонь обох рук ОСОБА_6 , один паперовий пакет з контрольним ватним тампоном, паперовий пакет із зразком крові ОСОБА_6 на висушеній марлевій серветці, два паперові пакети із зрізами піднігтьового шару ОСОБА_6 з лівої та правої руки, один паперовий пакет з осадами на ниточках марлі, два поліетиленових пакета з ватними тампонами зі змивами долонь обох рук ОСОБА_5 , один паперовий пакет з контрольним ватним тампоном, паперовий пакет із зразком крові ОСОБА_5 на висушеній марлевій серветці, два паперові пакети із зрізами піднігтьового шару ОСОБА_5 з лівої та правої руки, один паперовий пакет з осадами на ниточках марлі, паперові пакети до висновку експерта № 1966, №1967 із залишками витяжок зі слідами крові, накопичені на ниточках стерильних марлевих серветок та залишки цих вирізок, паперовий пакет до висновку експерта № 1301 із залишками змивів та витяжки на ниточках марлі, поліетиленовий пакет експертної служби з паперовим конвертом зі слідами пальців рук, вилучених 30.11.2015 року під час огляду місця злочину з поверхні пляшки, одну дактилокарту з відбитками пальців і долонь ОСОБА_6 , одну дактилокарту з відбитками пальців і долонь ОСОБА_5 , два паперових пакети з відбитками пальців правої та лівої руки потерпілого ОСОБА_11 , що були передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Межівського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області після набрання вироком законної сили знищити;
- синтетичну куртку сірого кольору, штани джинсові, кофту синтетичну чорного кольору з білими полосами, кросівки, телефон мобільний «SAMSUNG» моделі GT-S5610, видані ОСОБА_6 02.12.2015 року та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Межівського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути останньому за належністю;
- штани джинсові, джинсову куртку, кофту зеленого кольору, видані ОСОБА_5 02.12.2015 року і передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Межівського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути останньому за належністю;
- легковий автомобіль ВАЗ 21150, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом марки ПФ 01, реєстраційний номер НОМЕР_2 , котрим керував ОСОБА_13 , передані на відповідальне зберігання ОСОБА_13 - залишити останньому за належністю;
- 2 металеві диски з вантажного автомобіля, 3 металеві радіатори з сільськогосподарської техніки, металевий сепаратор, 3 трубчаті кріплення з сільськогосподарської техніки, алюмінієвий поршень з металевим шатуном з сільськогосподарської техніки, паливний насос з сільськогосподарської техніки, деталь корзини зчеплення з сільськогосподарської техніки, 2 металеві пружини, 2 металеві гільзи з сільськогосподарської техніки, металева пружина в зборі з металевим кутником, 2 металеві ємкості овальної форми об`ємом близько 3 літри, металева вісь довжиною 121 см, котрі були добровільно видані ОСОБА_16 , та передані йому на зберігання під розписку - залишити останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3