У Х В А Л А

20 січня 2020 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_5 , щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

10.12.2019 до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_5 , щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 10.12.2019 було відкрито провадження за скаргою та призначену її до розгляду.

09.01.2020 слідчим суддею ОСОБА_6 заявлено самовідвід.

10.01.2020 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи скарга надійшла до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 .

У своїй скарзі ОСОБА_3 зазначає, що 06.12.2019 електронною поштою звернувся з письмовою заявою про кримінальне правопорушення №3 - (Н) від 06.12.2019 до прокурора, керівника Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 , якою просив керуючись Конституцією України та ст.214 КПК України - внести відомості, що викладені в заяві до ЄРДР та розпочати досудове кримінальне провадження відносно судді Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу ОСОБА_7 , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.375 КК України. Однак, станом на 09.12.2019 всупереч положенням ст.214 КПК України, його заява №3-(Н) від 6 грудня 2019р. не зареєстрована в ЄРДР, заявнику не надано копії витягу з ЄРДР, копії постанови про початок досудового провадження, шляхом направлення копій документів на його електронну адресу.

У судовому засіданні заявник підтримав доводи, викладені у скарзі і поданих ним письмових поясненнях по суті скарги, та просив суд задовольнити її.

Прокурор Криворізької місцевої прокуратури ОСОБА_4 в судовому засіданні проти поданої заявником скарги заперечив, просив відмовити в її задоволенні.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з врахуванням наступних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею було встановлено, що у заяві про кримінальне правопорушення №3 - (Н) від 06.12.2019 ОСОБА_3 повідомив, що суддею Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу ОСОБА_7 постановлено завідомо неправосудне рішення, а саме 12.08.2019 суддя, розглянувши заяву представника Криворізької філії Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - ОСОБА_8 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку виконавчого документу, ухвалив заяву представника Криворізької філії Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - ОСОБА_8 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку виконавчого документу задовольнити.

Фактично, відповідно до обставин справи та матеріалів цивільної справи №210/6252/13-ц, позивачем - АТ КБ «ПриватБанк» за попередньою змовою з судом першої інстанції було вчинено шахрайські дії з метою штучного поновлення пропущеного АТ КБ «ПриватБанк» строку для звернення з виконавчим листом до Металургійного відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального, управління юстиції у Дніпропетровській області, а саме: суд першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні зазначає, що «.. оригінал було втрачено...»(кінець цитати) при тому, що в матеріалах цивільної справи № 210/6252/13-ц на аркуші справи - 234 міститься оригінал виконавчого листа від 27 січня 2017 року про виселення по справі №210/6252/13-ц, виданий Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу, про що наявний відповідний запис в «описі» матеріалів цивільної справи №210/6252/13-ц. Про цей факт позивачу АТ КБ «ПриватБанк» та суду першої інстанції було добре відомо, про що свідчить, в тому числі, заява представника АТ КБ «ПриватБанк» про ознайомлення з матеріалами справи від 14.11.2018р. (аркуш справи - 258). Крім цього судове рішення прийнято судом першої інстанції на підставі сумнівних - не належних та не допустимих доказів, а саме: довідка Позивача (аркуш справи- 5) про проведення службової перевірки не має дати складання та вихідного номеру, що робить цю довідку юридично нікчемною; на аркуші справи 9 містить оригінал судового виклику від 02.08.2019р. на адресу Відповідача у справі, при цьому відсутні докази направлення цього виклику, отримання Відповідачем та отримання судом належного та допустимого доказу належного повідомлення Відповідача у справі про дату, час та місце судового розгляду справи, при цьому суд першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні зазначає, що «... в судове засідання державний виконавець та боржник не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань до суду не надали...»(кінець цитати), що є грубим порушенням конституційного та процесуального права Відповідача на доступ до правосуддя. З врахуванням зазначених обставин, заявник зазначає, що в діях судді Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу ОСОБА_7 наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, відомості про що просить внести в ЄРДР.

Листом Криворізької місцевої прокуратури №2 № 55-124-17/79-3492вих19 від 09.12.2019 заявника ОСОБА_3 було повідомлено про те, що Криворізькою місцевою прокуратурою №2 розглянуло його звернення від 06.12.2019 щодо неправомірних на думку заявника дій судді Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу ОСОБА_7 під час ухвалення судового рішення в цивільній справі. В зв`язку з тим, що викладені в заяві питання стосуються реалізація процесуальних прав відповідача (боржника) та незгоди з окремими рішеннями судді під час розгляду справи в порядку ЦПК України, з врахуванням права, учасників справи на апеляційний та у визначених законом випадках - касаційний перегляд судового рішення, відповідно звернення не містить об`єктивних даних про наявність ознак будь-якого кримінального правопорушення, передбаченого КК України, тому підстав для внесення відомостей до ЄРДР відповідно до вимог ст. 214 КК України немає.

Так, згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 с. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з поданої скарги, вона не містить достатніх даних, які б свідчили про наявність в діях суддів складу кримінального правопорушення зі всіма його складовими.

Доводи ОСОБА_3 про вчинення суддею Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу ОСОБА_7 можливого кримінального правопорушення, що викладені в його заяві про вчинення кримінального правопорушення від 06.12.2019, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці постановленого суддею рішення ухвали від 12.08.2019 за результатами розгляду заяви представника АТ КБ «ПриватБанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку виконавчого документу. Заява не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій судді за статтями КК України.

Заявник ОСОБА_3 в заяві посилається на те, що судове рішення прийнято на підставі сумнівних, не належних та не допустимих на його думку доказів, а також у відсутності сторін по справі. З врахуванням зазначених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що обґрунтування скарги по своїй суті зводиться до незадоволення та непогодженням заявника ОСОБА_3 з прийнятим судовим рішенням. Крім цього, дана обставина також підтверджується поясненнями заявника, який в судовому засіданні зазначив, що на ухвалу судді Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу ОСОБА_7 від 12.08.2019 за результатами розгляду заяви представника АТ КБ «ПриватБанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку виконавчого документу було подано апеляційну скаргу, яка на даний час апеляційним судом не розглянута по суті.

Крім цього слід зазначити, що згідно зі ст. 129 Конституції України суддя при здійсненні правосуддя, є незалежним та керується принципом верховенства права. Відповідно до ст. 126 Конституції України забороняється вплив на суддю у будь-який спосіб.

За змістом ч. 1 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді ухвалюється іменем України.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність судді і не посягати на неї.

Також, існує процедура притягнення до дисциплінарної відповідальності судді. За статтею 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» підставами для дисциплінарної відповідальності судді зокрема є незаконна відмова в доступі до правосуддя (у тому числі незаконна відмова в розгляді по суті позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги тощо) або інше істотне порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливило реалізацію учасниками судового процесу наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків або призвело до порушення правил щодо юрисдикції або складу суду, порушення засад рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості та ін.

Відповідно до пунктів 66, 68, 69 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки від 17.11.2010 тлумачення закону, оцінювання фактів та доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для цивільної або дисциплінарної відповідальності, за винятком випадків злочинного наміру або грубої недбалості. Тлумачення закону, оцінювання фактів або доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для кримінальної відповідальності, крім випадків злочинного наміру. Дисциплінарне провадження може бути ініційоване, якщо суддя не виконав свої обов`язки ефективно та належним чином. Такі провадження повинен проводити незалежний орган влади або суд із наданням гарантій справедливого судового розгляду і права на оскарження рішення та покарання. Дисциплінарні санкції мають бути пропорційними.

Кримінальне переслідування судді у згаданому контексті є на думку слідчого судді способом незаконного впливу на суд. Такі дії слід розцінювати як спроби втручання у правосуддя, тиску на суд і суддів, намагання протиправно використовувати суди для відстоювання інтересів певних груп чи осіб не процесуальним шляхом, поза межами процедури оскарження судових рішень, що є прямим порушенням вимог закону щодо незалежності судів та суддів. Така ситуація є загрозою для засад демократичного устрою, забезпечення прав та свобод людини і громадянина через можливе зниження їх рівня захисту судом, адже ухвалення позитивного рішення може бути тільки на користь однієї сторони судового процесу, а інша - завжди буде незадоволена результатом розгляду справи. Саме тому початок досудового розслідування щодо судді у разі незгоди з його рішенням є тиском на суд, і не є виправданим та ефективним для встановлення справедливості у конкретній справі.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що заява ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення від 06.12.2019 не містить достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність у діях судді Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 375 КК України, а фактично зводиться до незадоволення судовим рішенням. За наведених обставин на думку слідчого судді у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 307 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_5 , щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1