Справа № 683/992/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Старокостянтинові Хмельницької області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000128 від 03 квітня 2020 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Весела Старокостянтинівського району Хмельницької області, українець, громадянин України, з середньою освітою, вдівець, на утриманні неповнолітніх дітей немає, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

У другій декаді лютого 2020 року (точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Миролюбне Старокостянтинівського району Хмельницької області, неподалік сільського ставу, поряд із лісопосадкою, виявив картонну коробку із 25 боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм і 15 боєприпасами калібру 9 мм, та діючи умисно, в порушення п. 1 "Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України", затвердженого постановою Верховної Ради України "Про право власності на окремі види майна" від 17.06.1992 № 2471 ХІІ, п.п. 9,11,15 "Положення про дозвільну систему", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, а також п. п. 2.1, 2.10, 8.1, 9.1, 9.2, 10, 11.1 "Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів", затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ від 21.08.1998 № 622, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переніс їх до гаражного приміщення, що знаходиться за місцем його постійного проживання по АДРЕСА_1 , де став їх зберігати у шухляді навісної шафи, без мети збуту, тим самим вчинив незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

3 квітня 2020 року в період часу з 15 год. 12 хв. по 15 год. 55 хв. працівниками поліції, за місцем проживання ОСОБА_4 , що по АДРЕСА_1 , з його письмової згоди, під час проведення санкціонованого судом огляду (обшуку), в гаражному приміщенні у шухляді навісної шафи було виявлено та вилучено 25 патронів, які згідно висновку експерта № 3.1-0085:20 від 13.04.2020 є боєприпасами до нарізної стрілецької вогнепальної зброї, 5,45 мм проміжними патронами з кулею зі сталевим осердям та є придатними для стрільби, а також 15 патронів, які згідно зазначеного висновку експерта є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, 9 мм (9х18 мм) пістолетними патронами з кулями зі сталевим осердям та є придатними для стрільби.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винність в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що в середині лютого поточного року біля сільського ставка та лісопосадки знайшов коробку з боєприпасами, які переніс додому та поклав у шухляду шафи в гаражі, в подальшому їх добровільно видав працівникам поліції.

28 квітня 2020 року між прокурором Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 472 КПК України укладена угода про визнання винуватості, згідно якої обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, що ставиться йому у вину, та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри під час судового провадження.

Сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України.

Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ст. 75 КК України погоджено звільнити його від відбування покарання із встановленням судом іспитового строку у відповідності до вимог ч. 3 ст. 75 КК України з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_3 підтримав угоду з обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості, просив суд її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_4 також підтримав угоду про визнання винуватості і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він цілком розуміє права, передбаченні п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник аналогічно просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які не заперечили щодо затвердження судом даної угоди, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 і ч.4 ст.469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, яка відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , що виразились у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, що містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 винний у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як особа ОСОБА_4 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, негативно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2012 року з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, наразі вважається не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Вищевказані обставини свідчать про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, а тому суд дійшов висновку про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України із встановленням іспитового строку тривалістю один рік шість місяців та з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини першої та пунктом 2 частини другої статті 76 КК України.

Згідно ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим з участю захисника і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати (витрати на залучення експерта) в сумі 1961 грн. 40 коп. у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 394, 473, 475 КПК України,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 квітня 2020 року, укладену між прокурором Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000128 від 03 квітня 2020 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163 КК України, призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з встановленням іспитового строку один рік шість місяців.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 1961 грн. 40 коп.

Речові докази: 25 патронів, які згідно висновку експерта № 3.1-0085:20 від 13.04.2020 є боєприпасами до нарізної стрілецької вогнепальної зброї, 5,45 мм проміжними патронами з кулею зі сталевим осердям та є придатними для стрільби, а також 15 патронів, які згідно зазначеного висновку експерта є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, 9 мм (9х18 мм) пістолетними патронами з кулями зі сталевим осердям та є придатними для стрільби, що знаходяться в кімнаті речових доказів Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області, що по вул. Попова, 2 м. Старокостянтинів - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: