Провадження №1-кс/523/5791/19
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження з розгляду скарги
06 грудня 2019 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , отримавши скаргу адвоката ОСОБА_2 від невизначеної дати на затримання ОСОБА_3 , -
в с т а н о в и в:
02.12.2019 року до Суворовського районного суду м.Одеси надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 від невизначеної дати на незаконне затримання ОСОБА_3 та на відсутність передбачених п.2 ч.1 ст.208 КПК України підстав для її затримання.
В обґрунтування внесеного клопотання адвокат ОСОБА_2 посилається, зокрема, на положення ст.206 КПК України.
Вивчивши скаргу адвоката ОСОБА_2 , діючого в інтересах підозрюваної ОСОБА_3 , та додані до неї документи, слідчий суддя доходить наступного.
Відповідно до п.18 ст.3 КПК України, слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
З огляду на ч.1 ст.303 вказаного Кодексу, на досудовому розслідуванні може бути оскаржено: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, у неповерненні тимчасово вилученого майна, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений законом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та його продовження; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, прокурора про підозру; відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження.

Частинами 4, 5 ст.304 означеного Кодексу регламентовано, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню, а копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Згідно зі ст.206 вказаного Кодексу, загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, які в частині перевірки підстав позбавлення особи свободи реалізуються виключно у передбачений цією статтею спосіб.
Так, відповідно до частин 2-5 ст.206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
При цьому слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Водночас якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.
Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду».
Отже, ст.206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.
Таким чином, наведені вище положення ст.206 КПК України мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому вказаного Кодексу, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

Як вбачається з матеріалів означеної заяви, 30.11.2019 року о 22:30 годині старшим слідчим СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України складено протокол про затримання ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.
Між тим, згідно обліково-статистичної інформації, яка міститься в Автоматизованій системі документообігу Суворовського районного суду м.Одеси, ухвалою слідчого судді від 02.12.2019 року у зв`язку з порушенням органом досудового розслідування прав підозрюваної ОСОБА_3 на свободу і особисту недоторканність, а також її права на захист під час фактичного затримання, у контексті ч.4 ст.213 КПК України та п.2 Порядку інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги про випадки затримання, адміністративного арешту або застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, затвердженого Постановою КМУ від 28.12.2011 року №1363 регламентовано, затримання підозрюваної з часу її фактичного затримання до моменту повідомлення уповноваженого центру з надання безоплатної правової допомоги, тобто з 15:20 до 19:56 годин 30.11.2019 року, визнано незаконним.

Враховуючи викладене й беручи до уваги те, що адвокатом ОСОБА_2 подано означену заяву саме в порядку ст.206 КПК України, та досягнення останнім відповідної правової мети за ухвалою слідчого судді від 02.12.2019 року, а відтак слідчий суддя доходить висновку про відмову у відкритті провадження з розгляду скарги адвоката від невизначеної дати на незаконне затримання ОСОБА_3 , із поверненням означеної скарги разом з доданими до неї матеріалами скаржнику.
Аналогічних висновків дійшла Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 27.05.2019 року (справа №766/22242/17, провадження № 51-7276 кмо 18).
Керуючись ст.ст.206, 303-309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
У відкритті провадження з розгляду скарги адвоката ОСОБА_2 від невизначеної дати на незаконне затримання ОСОБА_3 , поданої в порядку ст.206 КПК України, - відмовити.
Скаргу адвоката ОСОБА_2 від невизначеної дати разом з доданими до неї матеріалами, - повернути вказаному скажнику.

Копію ухвали невідкладно надіслати адвокату ОСОБА_2 разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами, а також надати заінтересованим особам.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1