Справа № 495/7261/18
Номер провадження 1-кп/495/25/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5
захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5
розглянувши в залі суду у м. Білгород-Дністровський Одеської області в режимі відеоконференції клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому був змінений на цілодобовий домашній арешт.
Строк дії ухвали, якою обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, спливає 09.05.2020 року.
У судовому засіданні прокурор просив продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту спливає 09.05.2020 року.
Прокурор зазначив, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується скоєні тяжкого, умисного, корисливого кримінального правопорушення та умисних, корисливих кримінальних правопорушень середньої тяжкості, відповідності до ст.ст. 177-178 КПК України прокурор вважає, що більш м`яка мір запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді застав особистого зобов`язання та особистої поруки не є доцільним, оскільки враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, може призвести до вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень.
Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватись від суду, а також вчиняти інші злочини, свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам, застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.
Як вбачається з вимоги про судимість, яка наявна у матеріалах судового провадження, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких, умисних, корисливих злочинів проти власності та умисних, корисливих злочинів середньої тяжкості проти власності. Востаннє ОСОБА_4 засуджений вироком Білгород - Дністровським міськрайонним судом Одеської області від 16.08.2017 за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 309, ч. З ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 09.04.2015 та остаточно призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 09.10.2017 у зв`язку з відбуттям покарання. Після звільнення, під час не знятої та непогашеної в установленому законом порядку судимості, за вчинення тяжкого, умисного, корисливого злочину та злочинів середньої тяжкості, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у скоєнні умисного, тяжкого, корисливого злочину проти власності та умисних, корисливих злочинів середньої тяжкості проти власності. На даний час вказане кримінальне провадження перебуває на розгляді у Білгород - Дністровському міськрайонному суді.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 прокурор вказав, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від суду, вчиняти інше кримінальне правопорушення.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у скоєні тяжкого, умисного, корисливого кримінального правопорушення, у відповідності до ст.ст. 177-178 КПК України прокурор вважає, що більш м`яка міра запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді застави, особистого зобов`язання та особистої поруки не є доцільним, оскільки враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, може призвести до вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень. Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватись від суду, а також вчиняти інші злочини, свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам, застосуванням більш м`якого запобіжного заходу
ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, в такому випадку усвідомлюючи можливість застосування покарання, передбаченого санкцією інкримінованої статті та бажаючи уникнути його, він переховуватиметься від суду, чим може допустити настання ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.
Як вбачається з вимоги про судимість, яка наявна у матеріалах судового провадження, ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких, умисних, корисливих злочинів проти власності та умисних, корисливих злочинів середньої тяжкості проти власності.
ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у скоєні умисного, тяжкого, корисливого злочину проти власності. На даний час вказане кримінальне провадження перебуває на розгляді у Білгород - Дністровському міськрайонному суді.
На підставі вищевикладеного, прокурор вважає , що існують ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України та обрання більш м`якого запобіжного заходу не буде сприяти меті застосування запобіжних заходів.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження його підзахисному строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання щодо продовження йому строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Зазначив, що в нього двоє дітей, яких необхідно забезпечувати, а в нього не має можливості працювати так як він обмежений у вільному пересуванні. Просив суд змінити йому міру запобіжного заходу на нічний домашній арешт, щоб він мав можливість у денний час знайти місце роботи, для матеріального забезпечення своєї родини.
Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив суд змінити його підзахисним цілодобовий домашній арешт на нічний, з метою працевлаштування його підзахисних. Звернув увагу суду на те, що після зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, обвинуваченні весь час належно виконували покладені на них обов`язки, постійно та вчасно з`являлись у призначені судові засідання.
Заслухавши клопотання прокурора, думку всіх учасників процесу, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд дійшов до наступних висновків.
Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких:вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачуєтьсяособа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
З урахуванням викладеного, та наявність обвинувачення відносно ОСОБА_4 , яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості та тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, враховуючи вік обвинуваченого, стан здоров`я, неодноразово засуджувався (шість разів), до арешту не був офіційно працевлаштований, крім того, суд вважає, що наявність у обвинуваченого батька, який є ветераном бойових дій та ветераном праці не гарантує належне виконання ним процесуальних обов`язків, покладених судом, зв`язку з чим, суд вважає, що перебуваючи в свободному пересуванні, обвинувачений буде мати реальну можливість переховуватися від суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, що не надасть можливості забезпечити виконання процесуальних рішень, крім того, на даний час по кримінальному провадженню не досліджені письмові докази, що на думку суду унеможливлює запобігання ризиків, передбачених п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим суд вважає необхідним продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах ст. 181 КПК України, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченої на час судового розгляду
З урахуванням викладеного, та наявність обвинувачення відносно ОСОБА_8 , яке відповіднодо ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості та тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, враховуючи вік обвинуваченого, стан здоров`я, а саме те, що в розпорядженні суду відсутні будь-які належні докази того, що обвинувачений не може триматися під вартою, неодноразово засуджувався, а саме, 05.11.1997 року за ст. 140 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 46-1 КК України відстрочено строк виконання вироку строком на два роки; 16.04.1999 року за ч.2 статті 141 КК України, ч.3 ст. 140, 42 КК україни до 3 років позбавлення волі із застосуванням статті 45 КК України до 2 років; 23.07.2002 року за ст. 185 ч.2, ч.3 статті 185, ст. 190 ч.2, ст. 357 ч.3, 70 КК України до 3 років та 6 місяців позбавлення волі, 27.07.2006 року за ст. 187 ч.2 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, до арешту не був офіційно працевлаштований, крім того, суд вважає наявність малолітніх дітей у обвинуваченого не гарантує належне виконання ним процесуальних обов`язків, покладених судом, у зв`язку з чим, суд вважає, що перебуваючи в свобідному пересуванні, обвинувачений буде мати реальну можливість переховуватися від суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, в якому обвинувачуються, що не надасть можливості забезпечити виконання процесуальних рішень, крім того, на даний час по кримінальному провадженню не досліджені письмові докази, що на думку суду, унеможливлює запобігання ризиків, передбачених п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобового домашнього арешту в судовому засіданні не встановлено.
На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах ст. 181 КПК України, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченихна час судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 331, 392 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Білгород-Дністровського місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши йому залишати житло цілодобово, строком на 60 діб, тобто до 03.07.2020 року.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши йому залишати житло цілодобово, строком на 60 діб, тобто до 03.07.2020 року.
Покласти на обвинувачених ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язок утримуватись від можливого спілкування зі свідками та потерпілими в даному кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а також прибувати за викликом суду для участі в судовому засіданні.
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Ухвала окремо від вироку суду оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 08.05.2020 року об 11:00 годині.

Головуючий суддя ОСОБА_1