Справа № 724/949/19
ВИРОК
26.02.2020 року смт. Кельменці
Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає по АДРЕСА_1 , не судимого,
- за ч. 2 ст. 296, ч.1 ст.186 КК України,
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився та проживає по АДРЕСА_2 , судимості в силу ст. 89 КК України не має,
- за ч. 2 ст. 296 КК України,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 та ОСОБА_4 3 лютого 2019 року, приблизно о 5 годині 00 хвилин на автобусній зупинці при в`їзді в с. Орестівка Хотинського району Чернівецької області, під час конфлікту з потерпілим ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, групою осіб з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , нанесли не менше чотирьох ударів в обличчя потерпілому ОСОБА_7 , в результаті чого спричинили йому легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Крім цього 3 лютого 2019 року, приблизно о 5 годині 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 , на автобусній зупинці при в`їзді в с. Орестівка Хотинського району Чернівецької області, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів з автомобіля марки ВАЗ 2101 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у користуванні потерпілого ОСОБА_7 , відкрито викрав із салону автомобіля авто магнітолу марки «CYCLON», вартістю 267,50 грн., в якій була флеш карта ємністю 32 ГБ із адаптером вартістю 150 грн., кальян для куріння вартістю 154,33 грн., примус туристичний (бензиновий) радянського виробництва, вартістю 550 грн., автомобільну серветку «CLEAN CHAM» вартістю 40,66 грн., пачку вугілля кокосового для кальяну вартістю 29,61 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_7 збитків на загальну суму 1192,10 грн.
Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили злочини при таких обставинах. 3 лютого 2019 року, приблизно о 05 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 перебували на автобусній зупинці при в`їзді в с. Орестівка Хотинського району Чернівецької області. В цей час до даної зупинки під`їхав автомобіль марки ВАЗ 2101 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував потерпілий ОСОБА_7 . В даному автомобілі, крім потерпілого перебували ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка перебувала на передньому пасажирському сидінні. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вийшли з автомобіля і в цей час обвинувачений ОСОБА_4 підійшов до автомобіля і помахав рукою до ОСОБА_10 та постукав до неї в скло автомобіля. Остання вийшла з автомобіля і обвинувачений ОСОБА_4 ще раз з нею привітався. Потерпілий ОСОБА_7 також одночасно з ОСОБА_10 вийшов з автомобіля та зробив зауваження обвинуваченому ОСОБА_4 через те, що, на його думку, хтось грюкнув по кузову автомобіля. Через це він відчинив задні пасажирські двері автомобіля, звідки дістав дерев`яну биту та продемонстрував її обвинуваченим з словесними погрозами. Між обвинуваченими та потерпілим відбулася словесна суперечка і обвинувачений ОСОБА_4 з метою знешкодити потерпілого, який, на його думку, мав намір завдати йому ударів битою, завдав два удари по обличчю потерпілого своєю рукою, а обвинувачений ОСОБА_3 в цей час з метою захисту обвинуваченого ОСОБА_4 вирвав з рук потерпілого ОСОБА_7 биту та викинув її. Після цього обвинувачений ОСОБА_3 з метою знешкодити потерпілого ОСОБА_7 , також наніс йому два три удари рукою по шиї та обличчю. З метою уникнення подальшого побиття, потерпілий ОСОБА_7 відбіг від машини на кілька сот метрів і залишився чекати, поки обвинувачені підуть від його автомобіля. Внаслідок ударів, нанесених обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, синця верхнього та нижнього повіка лівого ока, субкон`юктивальний крововилив в склеру лівого очного яблука, садна чола по умовній серединній лінії тіла, нижнього повіка правого ока, перехідної кайми верхньої губи зліва, які згідно висновку експерта №20 від 30.01.2020 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. В цей час обвинувачений ОСОБА_3 підійшов до автомобіля, яким приїхав потерпілий та відкрито викрав із салону автомобіля авто магнітолу марки «CYCLON», вартість якого згідно висновку експерта № 98-Р під 22.03.2019 становить 267,50 грн., в якій була флеш карта ємністю 32 ГБ із адаптером вартістю 150 грн., кальян для куріння вартість якого згідно висновку експерта № 99-Р від 22.03.2019 становить 154,33 грн., примус туристичний (бензиновий) радянського виробництва, вартість якого згідно висновку експерта № 100-Р від 22.03.2019 становить 550 грн., автомобільну серветку «CLEAN CHAM» вартість якої згідно висновку експерта № 101-Р від 22.03.2019 становить 40,66 грн., пачку вугілля кокосового для кальяну вартість якої згідно висновку експерта № 97-Р від 22.03.2019 становить 29,61 грн., а всього своїми діями завдав збитків потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 1192,10 грн.
При цьому, ОСОБА_4 також зламав ключ замка запалювання автомобіля потерпілого з метою унеможливити йому подальший рух. Після цього обвинувачені ОСОБА_4 , забравши залишок зламаного ключа запалювання і биту, та ОСОБА_3 , забравши викрадені речі, пішли з місця події по домівках. Під час руху дорогою до місця свого проживання ОСОБА_3 викинув на узбіччя дороги викрадені з машин речі. Биту і ключ вранці наступного дня обвинувачений ОСОБА_4 видав працівникам поліції. Неподалік місця злочину наступного дня працівники поліції виявили, викрадені обвинуваченим ОСОБА_3 з автомобіля потерпілого речі. Про вчинене обвинувачені щиро жалкують, розкаюються у вчиненому. Цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди визнають повністю, а в частині моральної шкоди частково.
Обвинувачений ОСОБА_11 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково та пояснив, що 3 лютого 2019 року, приблизно о 5 годині вони з обвинуваченим ОСОБА_3 та іншими односельчанами стояли біля автобусної зупинки в селі Орестівки Хотинського району Чернівецької області. В цей час до них під`їхав автомобіль з якого вийшли дві дівчини. В машині на передньому пасажирському сидінні сиділа ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ), якій він помахав рукою. З автомобіля вийшов потерпілий ОСОБА_14 і запитав, чому він махав до неї рукою. Він взяв з машини биту і почав підходити до нього, погрожуючи даною битою. Він вирвав в нього з рук біту і вони почали битися. Він завдав потерпілому два удари долонею руки в обличчя і потерпілий втік. Він не бачив, чи ще хтось наносив удари потерпілому. Він зламав в автомобілі, яким приїхав потерпілий, ключ в замку запалювання, щоб потерпілий не поїхав, так як він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Він пішов після цього додому. При цьому забрав биту і зламаний ключ. Вранці він видав працівникам поліції ці речі. Він завдав потерпілому ударів долонею руки, так як він погрожував йому битою і вважав, що він його буде бити. Тому він його бив, щоб його не побив потерпілий. При цих подіях були присутні ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 .
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково та пояснив, що 03.02.2019 року приблизно о 5 годині він з обвинуваченим ОСОБА_4 перебували в селі Орестівка Хотинського району Чернівецької області на зупинці. До зупинки автомобілем під`їхав потерпілий ОСОБА_20 з дівчатами. Обвинувачений ОСОБА_4 помахав ОСОБА_21 ) Ані, яка приїхала в автомобілі з потерпілим ОСОБА_22 .. Останній вийшов з автомобіля та запитав, чому він махає до Ані і сказав, що зараз він йому помахає. Після цих слів потерпілий ОСОБА_7 дістав з автомобіля біту і почалася бійка. Він вирвав з рук потерпілого дану біту та закинув биту подалі від місця бійки. ОСОБА_4 наніс кілька ударів рукою потерпілому. Він також наніс потерпілому ОСОБА_23 два три удари рукою по шиї та обличчю і потерпілий втік. З автомобіля він вирвав магнітофон і викинув його. Потерпілий висловлювався в їхню адресу нецензурною лайкою і говорив, що наступного дня з ними будуть мати розмову. Також з автомобіля взяв кальян та інші речі, які в подальшому по дорозі додому викинув неподалік місця даної події. Цієї ночі вони були в Рукшині в барі і він бачив, що потерпілий ОСОБА_7 пив коньяк.
Потерпілий ОСОБА_7 дав суду показання про те, що 03.02.2019 року він привіз своїм автомобілем ВАЗ2101 дівчат в село Орестівку. На передньому пасажирському сидінні була ОСОБА_24 , а на задньому сидіння були ОСОБА_25 та ОСОБА_26 . Коли він розвернув машину, то на зупинці бачив дівчат та хлопців. Коли він під`їхав, хтось вдарив по кузову чи задньому склу автомобіля. Він вийшов з автомобіля і побачив, що до нього з нецензурною лайкою наближався обвинувачений ОСОБА_27 , а обвинувачений ОСОБА_28 почав підходити з іншого боку. Він вирішив, що його будуть бити, тому відчинив задні двері автомобіля і дістав з салону автомобіля дерев`яну биту. Коли він лише взяв її в руки обвинувачений ОСОБА_28 вирвав з його рук биту і вони розпочали йому наносити удари по голові. Він впав на землю і його продовжували бити по голові обвинувачені. Коли вони перестали бити він підвівся та відбіг на деяку відстань від автомобіля. Потім обвинувачені почали грабувати його автомобіль. Включили світло фар в автомобілі, тому він не бачив що там робиться. З автомобіля обвинувачені почали викрадати автомагнітолу, кальян, вугілля для кальяну, бензиновий туристичний примус. Підійшли дівчата і сказали щоб він забрав автомобіль. Коли він підійшов до автомобіля, то обвинувачений ОСОБА_27 стояв з битою і вдарив його кулаком в око, тому він знову відбіг від автомобіля. Він підійшов до автомобіля, коли всі розійшлися. Ключ в замку запалювання був зламаний, тому він запустив двигун дротами і поїхав. Наступного дня ОСОБА_27 приніс пакет з викраденими речами, коли він шукав обвинувачених з працівниками поліції. Шкоду йому не відшкодували. Вибачення не просили. Він лікувався в лікарні 10 днів. Йому пошкодили носову перегородку, тому наслідки тілесних ушкоджень він відчуває до даного часу. Він після побиття відчував фізичний біль, були порушені його нормальні життєві стосунки, він не міг поїхати на роботу, а також лікарі пояснили, що йому також буде необхідне втручання на носову перегородку, яку пошкодили йому обвинувачені. В зв`язку з цим просить стягнути з обвинувачених матеріальну та моральну шкоду, вказану у цивільному позові.
З показань свідка ОСОБА_9 вбачається, що в лютому 2019 року приблизно о 3-4 годині вона, потерпілий ОСОБА_29 , ОСОБА_30 і ОСОБА_10 в автомобілі потерпілого ОСОБА_31 приїхали в село Орестівка Хотинського району. Тут вона та ОСОБА_30 вийшли з автомобіля. Обвинувачений ОСОБА_32 підійшов до автомобіля і помахав рукою до Мусорівської Ані. Остання та потерплий ОСОБА_29 вийшли з автомобіля і ОСОБА_27 ще раз привітався з ОСОБА_33 . Потерпілий ОСОБА_29 повернувся до автомобіля, звідки дістав биту і пішов з нею до ОСОБА_4 з словами «ось у мене біта, давайте поговоримо» і всі почали битися ОСОБА_29 , ОСОБА_32 та ОСОБА_34 .
З показань свідка ОСОБА_8 вбачається, що 3 лютого 2019 року вони з потерпілим, подругами та її сестрою ОСОБА_35 були в селі Рукшин на дискотеці. В цей вечір вони були в її знайомої, де потерпілий ОСОБА_7 вживав алкогольні напої вино. Потерпілий привіз їх в село Орестівку Хотинського району і вони з сестрою вийшли. Мусорівська ОСОБА_26 знаходилася на передньому сидінні і обвинувачений ОСОБА_27 постукав до неї у вікно автомобіля та помахав рукою. Остання та потерпілий ОСОБА_29 вийшли з автомобіля і ОСОБА_27 ще раз привітався з ОСОБА_33 . Потерпілий ОСОБА_29 повернувся до автомобіля, звідки дістав біту і пішов з нею до ОСОБА_4 з словами «ось у мене біта, давайте поговоримо». Хтось забрав у потерпілого біту. Тоді почали битися обвинувачені та потерпілий, а вони їх розтягували. Під час бійки на землі ніхто з учасників бійки не лежав.
Свідок ОСОБА_36 дала суду показання, що вона, обвинувачені ОСОБА_28 та ОСОБА_27 , а також ОСОБА_37 стояли на зупинці в селі Орестівка Хотинського району. Під`їхали ОСОБА_38 та ОСОБА_17 , ОСОБА_24 автомобілем потерпілого. ОСОБА_27 помахав Ані ОСОБА_39 , а потерплий ОСОБА_29 вийшов з автомобіля і запитав чому вони стукають по автомобілю. Потерпілий ОСОБА_7 дістав біту з автомобіля і щось сказав. ОСОБА_28 вирвав в нього з рук біту і потім почалася бійка. Вони розтягували хлопців.
З показань свідка ОСОБА_10 вбачається, що того вечора, коли сталася бійка вона з потерпілим ОСОБА_40 була в с. Рукшин на дискотеці. Звідти потерпілий віз їх своїм автомобілем. Вона перебувала на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_25 та ОСОБА_41 сиділи на задньому сидінні. В селі Орестівка вони зупинилися на зупинці. До машини підійшов обвинувачений ОСОБА_27 і постукав до неї з її боку в скло автомобіля. Після цього потерпілий ОСОБА_29 вийшов з машини і дістав з машини біту. Потерпілий розпочав словесну суперечку, запитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , чому він постукав в автомобіль. Після чого між хлопцями почалася бійка під час якої потерпілий, можливо, падав. Вона допомагала відтягувати обвинувачених. Де була біта вона не бачила. Бійка тривала приблизно до 10 хвилин, після чого вона пішла додому.
З протоколу огляду місця події від 03.02.2019 року вбачається, що 03.02.2019 року на прилеглій території автобусної зупинки в селі Орестівка Хотинського району Чернівецької області було виявлено речі, викрадені обвинуваченим ОСОБА_3 з автомобіля потерпілого ОСОБА_42 приблизно о 5 годині 03.02.2019 року.
З висновку експерта № 22екс-н від 14.02.2019 вбачається, що у потерпілого ОСОБА_20 виявлені наступні тілесні ушкодження: синець в лівій орбітальній ділянці, садна на чолі по центру, по нижньому краю правої орбітальної ділянки на перехідній каймі верхньої губи зліва, які виникли в результаті дії твердих тупих предметів або ударів об такі і мають ознаки легкого тілесного ушкодження.
З висновку експерта №20 від 30.01.2020 року вбачається, що при повторній судово медичній експертизі у потерпілого ОСОБА_7 , враховуючи, те що він перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Хотинської ЦРЛ з 03.02.2019 року по 11.02.2019 року, виявлені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, синця верхнього та нижнього повіка лівого ока, субкон`юктивальний крововилив в склеру лівого очного яблука, садна чола по умовній серединній лінії тіла, нижнього повіка правого ока, перехідної кайми верхньої губи зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Дані тілесні ушкодження виникли від, щонайменше 4 - ри разової дії тупих твердих предметів та удару об такі, цілком можливо внаслідок травматичної дії кулаків рук або ніг взутих в тверде взуття. По часу свого виникнення відповідають на 03.02.2019 року.
З протоколу слідчого експерименту та його відеозапису, вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 вказав на місце вчинення злочину та надав показання про обставини його побиття.
З висновку експерта № 100-Р від 22.03.2019 року вбачається, що ринкова вартість примусу туристичного (бензинового ) радянського виробництва станом на 03.02.2019 року могла становити 550 грн.
З висновку експерта № 99-Р від 22.03.2019 року вбачається, що ринкова вартість кальяну для куріння станом на 03.02.2019 року могла становити 154,33 грн.
З висновку експерта № 98-Р від 22.03.2019 року вбачається, що вартість авто магнітоли марки «CYCLON», станом на 03.02.2019 року могла становити 267,50 грн.
З висновку експерта № 102-Р від 20.03.2019 року вбачається, що вартість дерев`яної бити станом на 03.02.2019 року могла становити 126,70 грн.
З висновку експерта № 101-Р від 22.03.2019 року вбачається, що вартість автомобільної серветки «CLEAN CHAM» станом на 03.02.2019 року могла становити 40,66 грн.
З висновку експерта № 97-Р від 22.03.2019 року вбачається, що вартість пачки вугілля кокосового для кальяну станом на 03.02.2019 року могла становити 29,61 грн.
Суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.28 та ч.2 ст.125 КК України оскільки в ході судового розгляду було встановлено, що обвинувачені спричинили умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я групою осіб без попередньої змови між собою.
Відповідно до ч.3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Суд вважає, що кваліфікація стороною обвинувачення дій обвинувачених як хуліганства, вчиненого групою осіб не ґрунтується на правильному застосуванні закону про кримінальну відповідальність та не підтверджується доказами, наданими стороною обвинуваченнями, дослідженими в судовому засіданні.
Так, безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття. Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти. Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди. За зовнішніми ознаками хуліганство певним чином схоже на ряд інших злочинів, зокрема на ті з них, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно. Критеріями розмежування цих діянь є насамперед об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність кожного з них, і мотив як ознака суб`єктивної сторони злочину. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи. Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства. З урахуванням зазначеного дії, що супроводжувалися завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, обумовлені особистими неприязними стосунками, підлягають кваліфікації за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. Таким чином, для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства. За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства. Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.
Відповідно до фактичних обставин цієї справи, встановлених під час судового розгляду, зокрема з показань обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_7 свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_36 , ОСОБА_10 вбачається, що між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_43 та його товаришем обвинуваченим ОСОБА_3 виник особистий конфлікт через те, що обвинувачений ОСОБА_4 постукав по склу його автомобіля, до свідка ОСОБА_10 , яка перебувала автомобілі і через це потерпілий взяв з автомобіля в руки дерев`яну биту, яку продемонстрував обвинуваченим та висловив при цьому погрози в бік обвинувачених, після чого обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 спричинили потерплому ОСОБА_7 умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я групою осіб без попередньої змови між собою, що підтверджується висновком експерта експерта №20 від 30.01.2020 року. Дані докази узгоджуються між собою.
Натомість, суд вважає, що висновок експерта № 22екс-н від 14.02.2019 року є неповним та неправильним, та відхиляє даний доказ сторони обвинувачення, так як в даному випадку експертом не було враховано той факт та медичну документацію в зв`язку з перебуванням потерпілого ОСОБА_7 на стаціонарному лікуванні з 03.02.2019 року по 11.02.2019 року.
Обстановка й обставини подій, динаміка їх розвитку й об`єктивні ознаки насильницької поведінки обвинувачених свідчать про те, що вона була зумовлена агресивною поведінкою потерпілого у відповідь на яку, з прагненням помститися йому, а не бажанням протиставити себе суспільству і продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки, тому обвинувачені спричинили потерпілому умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я групою осіб без попередньої змови між собою.
Враховуючи вказане вище, суд вважає, що у діях обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відсутній мотив - явна неповага до суспільства, що є обов`язковою юридичною ознакою злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.
Судом встановлено на підставі сукупності доказів, безпосередньо досліджених в судовому засіданні, що дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були зумовлені наміром завдати шкоди здоров`ю потерпілого і безпосередньо спрямовані на досягнення цього результату, а тому містять об`єктивні та суб`єктивні ознаки злочину проти життя та здоров`я особи і підлягають кваліфікації за наслідками, що настали, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, групою осіб без попередньої змови між собою за ч.1 ст. 28, ч.2 ст.125 КК України.
Таким чином, вказані докази узгоджуються між собою і вказують на те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчинили умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я групою осіб без попередньої змови між собою.
Дана позиція суду узгоджується з Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі № 288/1158/16-к.
Крім того суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати ч. 1 ст. 186 КК України, оскільки в ході судового розгляду було встановлено, що він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Таким чином, вина обвинувачених у вчиненому стверджується їх показаннями, показаннями потерпілого, свідків, висновками експертів та письмовими доказами.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує: ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, обставини, що обтяжують покарання відсутні, обставини, що пом`якшують покарання - щире розкаяння у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відповідно до ч.2 ст.66 КК України визнає вчинення злочину вперше.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості; особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, обставини, що обтяжують покарання відсутні, обставини, що пом`якшують покарання - щире розкаяння у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.
Враховуючи вищевикладене, з урахуванням особи обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, враховуючи розмір заподіяної злочином шкоди, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у в межах санкцій ч.1 ст. 186 та ч. 2 ст. 125 КК України і остаточну міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань у виді штрафу.
Враховуючи вищевикладене, з урахуванням особи обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, враховуючи розмір заподіяної злочином шкоди, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.
Суд вважає, що дане покарання обвинуваченим, з врахування вказаних вище обставин, буде достатніми для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів, тобто таке покарання відповідатиме цілям, які передбачені ч.2 ст.50 та ч.2 ст.65 КК України.
Суд також вважає, що позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
У зв`язку із спричиненням обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, він був змушений нести витрати на лікування та на придбання ліків. Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1195 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Оскільки в судовому засіданні доведено, що матеріальну шкоду у вигляді витрат на лікування своїми протиправними діями спричинили обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які позов в частині відшкодування матеріальної шкоди визнали повністю, а тому суд вважає, що з них слід стягнути на користь потерпілого по 1114,50 грн. матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я.
Крім того потерпілому ОСОБА_7 обвинуваченим ОСОБА_3 завдано матеріальну шкоду внаслідок викрадення чужого майна на загальну суму 1192 гривні 10 копійок, яку слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , який визнав цивільний позов в цій частині повністю, на користь потерпілого ОСОБА_7 .
Таким чином, загальний розмір матеріальної шкоди, завданої потерпілому ОСОБА_7 обвинуваченим ОСОБА_3 становить 2303,60 грн.
Суд вважає, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково. При цьому суд бере до уваги, що в судовому засіданні встановлено, що обвинувачені своїми протиправними діями заподіяли потерпілому моральну шкоду, яка виразилася в тому, що останній переніс душевні страждання в зв`язку із насильством щодо нього.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Вина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у спричиненні потерпілому ОСОБА_7 моральної шкоди стверджується зазначеними вище доказами. Згідно ст. ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому ОСОБА_7 суд враховує характер правопорушень, вчинених обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обсяг та глибину душевних і психічних страждань позивача, вимоги розумності, виваженості та справедливості, характер і тривалість страждань, які переніс потерпілий, істотність вимушених змін в його життєвих стосунках.
Враховуючи викладені вище обставини справи, суд вважає, з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід стягнути на користь потерпілого ОСОБА_44 по 5000 гривень в рахунок відшкодування заподіяної йому моральної шкоди.
Крім того суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави 2860 гривень витрат, понесених на проведення товарознавчих експертиз.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.28, ч.2 ст.125 КК України та ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.28, ч. 2 ст. 125 КК України у виді 60 (шестидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень штрафу;
- за ч. 1 ст. 186 КК України у виді 60 (шестидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень штрафу;
Остаточне покарання ОСОБА_3 призначити на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань у виді 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень штрафу.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.28, ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 60 (шестидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень штрафу.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 2303 (дві тисячі триста три ) гривні 60 (шістдесят) копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 1114 (одну тисячу сто чотирнадцять) гривень 50 (п`ятдесят) копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експерта в сумі 2860 (дві тисячі вісімсот шістдесят) гривень.
Речові докази по справі: бейсбольну биту, брелок з уламком ключа, бензиновий примус, автомобільну ганчірку, пристрій для куріння, упаковку вугілля, пошкоджену автомагнітолу марки «CYCLON», штани потерпілого ОСОБА_7 та автомобіль марки ВАЗ 2101 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути потерпілому ОСОБА_7 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Апеляційна скарга на вирок суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Кельменецький районний суд. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя