Справа № 639/1369/20
Провадження № 1-в/639/215/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника-адвоката ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м. Харкові клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андріївка Балаклійського району Харківської області, цигана, громадянина України, не одруженого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 15.02.2008 року апеляційним судом Харківської області за ч.2 ст. 186, ч.2 ст.153, п.п. 9, 12 ч.2 ст.115, ст.70 КК України до 15 років позбавлення волі;
ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до вимог ст. 81 КК України звернувся засуджений ОСОБА_5 .
Прокурор проти задоволення клопотання засудженого не заперечував.

Засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Вислухавши думку прокурора, пояснення засудженого та його захисника, вивчивши матеріали судової справи та особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
Вимогами п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).
Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.
З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 засуджений 15.02.2008 року апеляційним судом Харківської області за ч.2 ст. 186, ч.2 ст.153, п.п. 9, 12 ч.2 ст.115, ст.70 КК України до 15 років позбавлення волі;
Початок строку відбування покарання рахується з 20.04.2007 року, кінець строку відбування покарання 26.01.2021 року. На момент розгляду клопотання ОСОБА_5 відбув 14 років 3 місяці 1 день, лишилось 8 місяців 29 днів.
Як вбачається з характеристики засудженого, ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 20.04.2007 року.
З 04.05.2007 року по 18.09.2008 року перебував у державній установі «Харківський слідчий ізолятор», вимоги режиму не порушував, заохочень та дисциплінарних стягнень не мав. До праці не залучався.
З 18.09.2008 року відбуває покарання у державній установі «Холодногірська виправна колонія (№18)».
Працевлаштований прибиральником житлової зони. До праці ставиться сумлінно, проявляє розумну ініціативу.
За час відбування покарання один раз допустив порушення вимог режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Під впливом заходів виховного характеру переглянув своє ставлення до вимог режиму відбування покарання і змінив поведінку на кращу. Стягнення погашено у встановленому законом порядку.
В теперішній час характеризується позитивно. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 14 (чотирнадцять) разів.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими позитивної спрямованості.
Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.
Утримує в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд.
Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням.
До виконання передбаченим законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно.
Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.
До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою.
Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Приймає участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення». До реалізації програм ставиться із зацікавленістю, відвідує заплановані заходи, читає духовну літературу.
Підвищив наявний загальноосвітній рівень, закінчив загальноосвітній навчальний заклад при установі.
Приймає участь в роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи. Входить до складу ради колективу засуджених «Духовно-просвітницька секція».
Підтримує доброзичливі родинні зв`язки з сестрами шляхом листування та телефонних розмов. Отримує посилки, передачі.
За час відбування покарання на профілактичному обліку установи не перебував.
Згідно вказаного вище вироку вину у вчиненому злочині визнав повністю та позову не має.
Після звільнення має намір проживати за адресою: АДРЕСА_1 разом з родиною.
Відповідно до психологічної характеристики наданою установою відбування покарання, ОСОБА_5 за час перебування у колонії, в його соціально-психологічних установках відбулися позитивні зміни, що створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.
Відповідно до п.1 ч.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 р. № 2 умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

Оскільки, дослідженням відомостей про особу засудженого ОСОБА_5 встановлено, що він стягнень не має, має 14 заохочень, відбув більш ніж 3/4 строку призначеного судом покарання, характеризується за місцем відбування покарання позитивно, висловлює позитивні наміри у подальшому житті після звільнення, тому суд приходить до висновку, що засуджений став на шлях виправлення та має усі належні умови, передбачені ст.81 КК України, для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, у зв`язку з чим клопотання засудженого ОСОБА_5 є таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.81 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Андріївка Балаклійського району Харківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , звільнити умовно достроково від покарання на не відбуту частину 8 місяців 29 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду впродовж 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_6