Справа №636/2841/19
Провадження №1-кс/636/382/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2020 року м. Чугуїв
Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до клопотання матеріали кримінального провадження за №0000915 від 12.07.2019 року, стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Золочів, Харківської області, українця, громадянина України, з базовою вищою освітою, такого, що офіційно не працює, неодруженого, не маючого утриманців, судимого 06.08.2019 року за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова за ст. 191 ч. 1 КК України до 2 років обмеження волі із застосуванням ст. 75, звільненого від призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік, зареєстрованого та фактично проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Чугуївським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000915 від 12.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 12.07.2019 року близько о 12 год. 10 хв. ОСОБА_5 разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою, перебували на подвір`ї ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове госопдарство», розташованого за адресою: Харківська область, Чугуївський район, смт. Кочеток, вул. Чугуївська, буд. 49. Так, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, загальноприйнятих норм моралі, діючи з особливою зухвалістю, нахабно виявляючи зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві правил поведінки, безпричинно підійшли до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і тримаючи при цьому в руках ємність з речовиною, вилили на обличчя ОСОБА_7 та ОСОБА_8 рідину зеленого кольору.

Своїми хуліганськими та протиправними діями ОСОБА_5 разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою заподіяли ОСОБА_7 згідно висновку експерта за №12-14-120-Ч/19 від 22.07.2019 року тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку конюктиви і рогівки, кератоконюктивіт обох очей, які утворилися від хімічної дії речовини(можливо спиртового розчину зеленки). За ступенем тяжкості: хімічний опік конюктиви і рогівки, кератоконюктивіт обох очей, кваліфікуються по критерію тривалості розладу здоров`я, як легке тілесне ушкодження.

13.02.2020 року слідчим Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , складене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 296 КК України.

Відповідно до вимог ст. 278 КПК України - письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Оскільки ОСОБА_5 неможливо було вручити письмове повідомлення про підозру в день його складання, то воно поштою було спрямовано на адресу вказаної особи. 14.02.2020 року повідомлення про підозру отримано особисто ОСОБА_5 , про що свідчить рекомендоване повідомлення поштового відправлення за №508.

17.02.2020 року ОСОБА_5 поштою надсилалися повістки про його виклик до Чугуївського ВП ГУНП на 20.02.2020, 21.02.2020 та 22.02.2020 року о 10 годині 00 хвилин для проведення слідчих дій, а саме допиту підозрюваного, проте ОСОБА_5 у призначений час не з`явився, причини неявки не повідомив. 12.03.2020 року за закінченням терміну зберігання вказані повістки повернені адресату.

22.02.2020 року повторно слідчим спрямовувалися поштою повістки про виклик ОСОБА_5 до Чугуївського ВП ГУНП на 27.02.2020 та 28.02.2020 о 11 годині 00 хвилин та захиснику підозрюваного ОСОБА_5 - адвокату ОСОБА_6 для проведення слідчих дій, а саме допиту підозрюваного.

Крім того, 26.02.2020 року слідчим надавалося доручення підпорядкованим працівникам Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області, для встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 та зобов`язання його явкою до слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області для проведення необхідних слідчих дій за участі останнього.

13.03.2020 року від О/у СКП Чугуївського ВП ГУ НП в Х/о старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 надійшов рапорт про те що ОСОБА_5 за місцем реєстрації відсутній.

27.02.2020 року та 28.02.2020 року до Чугуївського ВП ГУ НП в Х/о ОСОБА_5 разом з адвокатом ОСОБА_6 не з`явились, причини неявки не повідомили.

28.02.2020 року слідчим повторно було надано доручення підпорядкованим працівникам Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області для встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 та зобов`язання його явкою до слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області для проведення необхідних слідчих дій за участі останнього.

03.03.2020 року від начальника СКП Чугуївського ВП ГУ НП в Х/о капітана поліції ОСОБА_10 надійшов рапорт про те що ОСОБА_5 за місцем реєстрації відсутній.

28.02.2020 року слідчим знову направлялися повістки про виклик ОСОБА_5 на 02.03.2020, 04.03.2020 та 05.03.2020 року о 11 годині 00 хвилин та захиснику підозрюваного ОСОБА_5 - адвокату ОСОБА_6 для проведення слідчих дій, а саме допиту підозрюваного та проведенню слідчого експерименту з підозрюваним.

02.03.2020, 04.03.2020, 05.03.2020 року ОСОБА_5 до Чугуївського ВП ГУНП в Х/О не з`явився, причину неявки не повідомив.

В ході досудового розслідування 03.03.2020 року ОСОБА_5 особисто отримав повістку про його виклик на 11 годину 00 хвилин 06.03.2020 року до СВ Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вулиця Гвардійська, буд.31, кабінет №31 до слідчого ОСОБА_4 , для допиту у процесуальному статусі підозрюваного, в рамках кримінального провадження за №0000915 від 12.07.2019, за фактом хуліганства, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось винятковим цинізмом, вчинено групою осіб. Однак за вказаним викликом ОСОБА_5 06.03.2020 року не з`явився, про поважні причини свого неприбуття не повідомив.

10.03.2020 року слідчим надано доручення підпорядкованим працівникам Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області проведення наступних дій: встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 та зобов`язання його явкою до слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області для проведення необхідних слідчих дій за участі останнього.

13.03.2020 року від О/у СКП Чугуївського ВП ГУ НП в Х/о старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 надійшов рапорт про те що ОСОБА_5 за місцем реєстрації відсутній.

12.03.2020 року слідчим направлені повістки про виклик ОСОБА_5 до Чугуївського ВП ГУНП в Х/О, по вул. Гвардійська 31, каб.№31., на 17.03.2020, 18.03.2020 о 11 годині 00 хвилин для проведення слідчих дій, а саме допиту підозрюваного.

13.03.2020 року слідчим СВ Чугуївського ВП ГУНП здійснено виїзд за місцем реєстрації ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , для вручення ОСОБА_5 повістки про його виклик до Чугуївського ВП ГУНП в Х/О в м. Чугуєві по вул. Гвардійська, №31, каб.№31., на 17.03.2020, 18.03.2020 року о 11 годині 00 хвилин, для проведення слідчих дій, а саме допиту підозрюваного та проведенню слідчого експерименту з підозрюваним, проте ОСОБА_5 за місцем реєстрації був відсутній.

У зв`язку з чим 13.03.2020 року виклик підозрюваного ОСОБА_5 здійснено з дотриманням вимог ст. ст. 135, 136 КПК України, а саме зміст повістки про виклик зачитано матері ОСОБА_11 під відеозапис. Однак за викликом підозрюваний ОСОБА_5 17.03.2020 та 18.03.2020 року не з`явився, про поважні причини свого неприбуття не повідомив.

18.03.2020 року слідчим Чугуївського ВП ГУНП повторно здійснено виїзд за місцем реєстрації ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , для вручення повістки про його виклик до Чугуївського ВП ГУНП в Х/О в м. Чугуєві по вул. Гвардійська 31, каб.№31., на 23.03.2020, 27.03.2020 року о 10 годині 00 хвилин для проведення слідчих дій, а саме допиту підозрюваного та проведенню слідчого експерименту з підозрюваним. Проте ОСОБА_5 за місцем реєстрації був відсутній. У зв`язку з чим 18.03.2020 року виклик підозрюваного ОСОБА_5 здійснено з дотриманням вимог ст. ст. 135, 136 КПК України, а саме зміст повістки про виклик зачитано батькам ОСОБА_5 під відеозапис.

Крім того, 18.03.2020 року зміст повісток про виклик ОСОБА_5 до Чугуївського ВП ГУНП в Х/О в м. Чугуєві по вул. Гвардійська 31, каб.№31., на 23.03.2020, 27.03.2020 року о 10 годині 00 хвилин, з дотриманням вимог ст. ст. 135, 136 КПК України, зачитано заступнику голови Золочівської селищної ради ОСОБА_12 під відеозапис. Однак за викликом підозрюваний ОСОБА_5 23.03.2020 та 27.03.2020 року не з`явився, про поважні причини неприбуття не повідомив.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , висновком експерта за №12-14-120-Ч/19, показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_7 , свідкам: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколом огляду відеозапису від 16.07.2020 року тощо.

Метою та підставою застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до вимог ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Так в ході досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який підтверджується тяжкістю злочину, що інкримінується підозрюваному, відповідно до ст. 12 КК України його віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 4 років, те, що підозрюваний ОСОБА_5 після вчинення злочину добровільно не звернувся до правоохоронних органів, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, на виклики слідчого жодного разу не з`являвся, причини неявки не повідомляв. Крім того, за місцем реєстрації відсутній. У зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 з метою уникнути кримінальної відповідальності, переховується від органів досудового розслідування та суду.

У зв`язку з існуванням вищезазначеного ризику, з метою виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що останній вчинив злочин, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, переховується від органів досудового слідства, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить досягнення мети кримінального провадження, а також запобігання зазначеному ризику.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років,- виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, що відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до чотирьох років, а також зважаючи на те, що є соціально небезпечною особою, переховується від органу досудового розслідування, слідчий й звернувся до суду з вказаним клопотанням, погодженим прокурором.

В судовому засіданні прокурор та слідчий подане клопотання підтримали, просили його задовольнити, вважали, що підозра є обґрунтованою, наявні ризики, що дають підставу для застосування саме вказаного запобіжного заходу.
Підозрюваний та захисник проти клопотання категорично заперечували, вважали, що є всі підстави для відмови в задоволенні клопотання, оскільки відсутня наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 зазначеного в клопотанні кримінального правопорушення та відсутні підстави вважати, що існує ризик, зазначений слідчим в клопотанні.
Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали надані з клопотанням, слідчий суддя приходить до наступного:

Зі змісту ст. 177 КПК України слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зокрема спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті зазначено в частині 2 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог, передбачених в ст. 178 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 цього кодексу, повинен оцінити в сукупності й всі обставини перелічені цією статтею.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу.

Встановлено, що Чугуївським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000915 від 12.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, про що до ЄРДР внесено відповідну інформацію.
13.02.2020 року слідчим СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , за погодженням з процесуальним керівником ОСОБА_3 в порядку ст. 277, 278 КПК України, складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України ОСОБА_5 , яке відповідно до вимог ст. 278 КПК України надіслане останньому поштою
Відповідно до вимог ст. 278 КПК України - письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Оскільки ОСОБА_5 неможливо було вручити письмове повідомлення про підозру в день його складання, то воно поштою було спрямовано на адресу вказаної особи. 14.02.2020 року повідомлення про підозру отримано особисто ОСОБА_5 , про що свідчить рекомендоване повідомлення поштового відправлення за №508.

Згідно вимог ст. 17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а відповідно до ст.18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.
Відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу», повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку.
Про обґрунтованість підозри свідчать вище зазначені та досліджені слідчим суддею під час розгляду цього клопотання докази: протоколи допиту потерпілого ОСОБА_7 , висновок експерта за №12-14-120-Ч/19, покази свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_7 , свідкам: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протокол огляду відеозапису від 16.07.2020 року.

Під час розгляду питання про обґрунтованість підозри слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини викладена у справі Мюррей проти Сполученого Королівства, відповідно до якого факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України - термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».
Як вбачається з самого клопотання та наданих стороною обвинувачення матеріалів, що його обґрунтовують, зазначені обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в самому клопотанні прокурора. Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановлено.
Розглядаючи питання доцільності обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді його тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що таке рішення обмежує його права і свободи та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті) що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. В той же час, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: перехуватися від органу досудового розслідування та/або суду свідчать: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; характер та суспільна небезпека вчиненого кримінального правопорушення.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 4 років позбавлення волі та яке згідно статті 12 цього кодексу кваліфікується як злочин середньої тяжкості.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Але на думку слідчого судді навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину в даному випадку не може бути єдиним виправданням обрання вказаного слідчим запобіжного заходу, а тому при вирішенні клопотання, крім наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і: вік підозрюваного, той факт, що ОСОБА_5 не судимий, офіційно не працює, неодружений, утриманців не має, але має постійне місце реєстрації та проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра.

Зі змісту ст. 194 КПК України слідує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя повинен встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1 та п. 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставин, передбачених п. 3 частини 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, передбачено ст. 194 КПК України.
Так, відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Свої доводи прокурор та слідчий обгрунтовують тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості та може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Однак, сама по собі тяжкість вчиненого злочину, в якому підозрюється особа, на переконання слідчого судді, не є достатньою підставою для застосування виняткового запобіжного заходу, яким є тримання під вартою, без урахування інших обставин кримінального провадження та особи підозрюваного. Вище зазначені доводи прокурора не спростовують висновків слідчого судді про доцільність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж того, який зазначений в клопотанні і який, в свою чергу є пропорційним тяжкості інкримінованого діяння та достатнім для досягнення завдань досудового розслідування.
На думку слідчого судді, підозрюваний на даній стадії досудового розслідування не є особою, яку потрібно ізолювати від суспільства для забезпечення виконання нею, покладених процесуальних обов`язків, враховуючи його особу та обставини, встановлені при розгляді клопотання. Слідчий і прокурор у поданому клопотанні про існування обставин, що виключають застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_5 окрім тримання під вартою також, не довели а, в порушення вимог п.6 ч.1 ст.184 КПК України, обмежились лише загальними положеннями щодо порядку розгляду таких клопотань, та зазначили, що застосування більш м"яких запобіжних заходів не зможе забезпечити запобігання встановленим ризикам.
Таким чином, враховуючи вище приведене, слідчий суддя вважає, що в даному випадку прокурором не доведено обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме - недостатності застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених в клопотанні, а відтак, керуючись ч. 4 ст. 194 КПК України, вважає застосувати ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, ніж той, що зазначений в клопотання, а саме домашній арешт.
Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 176, 177, 178, 181, 183,184, 194, 197, 198 КПК України та ст. 29 Конституції України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 ,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду у певний період доби, а саме з 22 години вечора до 06 години ранку.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 :

1) прибувати до визначеної службової особи за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали про тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців, тобто по 22.06.2020 року включно.

Вказані вище обов`язки діють протягом двох місяців з дня застосування домашнього арешту, тобто теж по 22.06.2020 року включно.

Ухвала про тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити начальнику Золочівського ВП ГУНП у Харківській області за місцем фактичного проживання підозрюваного, на якого покласти контроль за поведінкою ОСОБА_5 під час дії відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Роз`яснити підозрюваному що працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло підозрюваного, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

На дану ухвалу у п`ятиденний строк може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1