Справа № 149/2298/19
Провадження №1-кп/149/29/20
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

24.01.2020 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник кримінальне провадження №0000297 від 02.08.2019 року по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця муніципалітету Бєльці, Республіка Молдова, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, учня 10 класу СЗШ І-ІІІ ст. с. Кушелівка Хмільницького району, не одруженого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

за участі сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 , його захиснка - ОСОБА_5
законного представника обвинуваченого - ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В:
05.07.2019 близько 23:00 неповнолітній ОСОБА_3 , разом із ОСОБА_7 та неповнолітніми ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 відпочивали біля домогосподарства АДРЕСА_2 .
Під час спільного проведення часу ОСОБА_9 залишила на лавці свою куртку, у правій кишені якої знаходився мобільний телефон «NOMI I 5031» у чохлі коричневого кольору з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», та разом з вказаними особами, окрім ОСОБА_3 , тимчасово залишила місце відпочинку.
В цей час у неповнолітнього ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на крадіжку вищевказаного мобільного телефону.
У подальшому, неповнолітній ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом та корисливим мотивом для власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, шляхом вільного доступу, з правої кишені куртки неповнолітньої ОСОБА_9 вчинив крадіжку мобільного телефону «NOMI I 5031» у чохлі коричневого кольору з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», що належать ОСОБА_11 , після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник і розпорядився ним на власний розсуд.
Викрадені чохол коричневого кольору з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» для потерпілої не представляють матеріальної цінності.
Відповідно до висновку експерта № 413 від 14.08.2019 ринкова вартість мобільного телефону «NOMI I 5031» становить 900 гривень.
Таким чином, неповнолітній ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 900 гривень.
Своїми протиправними діями неповнолітній ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Допитаний в судовому засіданні в присутності захисника ОСОБА_5 та законного представника ОСОБА_6 неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні за обставин, викладених в обвинувальному акті виизнав повністю та щиро розкаявся, а суду показав, що дійсно влітку 2019 року він разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 біля 23.00 год. проводили дозвілля в АДРЕСА_2 . Коли всі відійшли, а він залишився сам, знаючи, що за його діями не спостерігають сторонні особи, вирішив дістати з кишені ОСОБА_11 мобільний телефон з сім-картою, а після вчиненого зник.
Потерпіла ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просить суд проводити судове засідання без її участі, претензій до обвинуваченого не має, при обранні виду та міри покарання покладається на розсуд суду.
З метою встановлення умов життя та виховання неповнолітнього, було допитано його законного представника ОСОБА_6 , яка показала, що її син як дома, так і в школі характеризується позитивно, від сторонніх осіб на нього нарікань не надходило, до адміністративної відповідальності він не притягувався. Після вчинення ним злочину його поведінка стала ще кращою, в коло його спілкування входять лише однокласники. Просить передати сина під її нагляд, вказуючи про здатність здійснювати над ним контроль.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку ст. 349 ч.3 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та показами його законного представника, а також дослідивши лише матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, що стосуються речових доказів та витрат на залучення експертів.
Приймаючи до уваги покази обвинуваченого, оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
В судовому засіданні обвинувачений , його законний представник та захисник - адвокат ОСОБА_5 просили на підставі ст.105 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання, застосувавши до нього примусовий захід у виді передачі під нагляд батьків.

Прокурор ОСОБА_4 зазначила, що обвинуваченого можливо передати під нагляд матері, а також, оскільки злочин вчинено в темну пору доби, обмежити обвинуваченого у дозвіллі, а саме відвідувати громадські місця після 21.00 год строком на один рік.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Вирішуючи клопотання сторони захисту, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, вид та вартість викраденого майна, особу неповнолітнього, який вину визнав, у вчиненому каїться, зобов`язався у майбутньому не порушувати закон, зробив для себе відповідні висновки, проживає з батьками, піддається впливу матері, має задовільні умови проживання, раніше не судимий, навчається, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, згідно висновку досудової доповіді виправлення обвинуваченого без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
Беручи до уваги вказані обставини, суд приходить до переконання про можливість застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_6 та обмеження дозвілля, а саме після 21.00 год не відвідувати громадські місця , строком на один рік.

При цьому, суд зазначає, що рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. При цьому, системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання» (ч. ч. 4, 5 ст. 74, ч. 1 ст. 105 КК України), «звільнення від відбування покарання» (ст. ст. 75, 79, 104 КК України), «звільнення від призначеного покарання» (ст. 78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного санкцією статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому.

Таким чином, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього ОСОБА_3 від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчинені злочину , керуючись ст. 105 КК України, звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Питання щодо процесуальних витрат вирішити у відповідності до вимогч. 2 ст. 124 КПК України. Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. 105 КК України, ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд ,
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати виннуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України.

На підставі п.п.2,3 ч.2 ст.105 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 1 (один) рік, а також у виді обмеження дозвілля, тобто заборони відвідувати громадські місця після 21 години протягом 1 (одного)
року.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 942 грн. 06 коп.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 03.08.2019 - скасувати.

Речові докази: мобільний телефон "Nomi І 5031" повернути власнику - ОСОБА_11 .

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а потерпілими з дня отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1