Справа № 629/3293/18
Провадження № 1-кп/629/64/20
У Х В А Л А

23 січня 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в м. Лозова, Харківської області питання доцільності продовження запобіжного заходу обвинуваченому:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Царедарівка Лозівського Харківської області, громадянину України, офіційно не працевлаштованому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:
- 26.07.2011 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки,
- 20.07.2012 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі; звільненого 13.06.2016 року по відбуттю строку покарання,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався судом, строк дії якого спливає 12.02.2020 року.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , з урахуванням закінчення обвинуваченому строку тримання під вартою, заявила клопотання про продовження обраного строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на відсутність підстав для скасування або зміни обраного запобіжного заходу та вказала на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судове засідання не етапований, приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконфереції відмовився.

Захисник адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, вказала, що клопотання прокурора необґрунтовано, ухилятися від суду обвинувачений наміру не має, ризиків на які посилається прокурор не існує, обвинувачений має постійне місце мешкання та реєстрації, а тому прохала змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме цілодобовий домашній арешт. Також вказала, що обвинувачений на даний час працює в умовах слідчого ізолятору.
При вирішенні зазначених клопотань суд виходить з наступного.
Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту.

Згідно пунктів 1 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, тощо.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, раніше неодноразово судимий, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, відповідає особі обвинуваченого та позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду. Тому суд вважає, що зазначені обставини можуть бути достатніми причинами разом з іншими для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, обвинувачений будучи працездатною особою не працював, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, судове слідство у справі триває.
З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для зміни міри запобіжного заходу, оскільки скасування чи зміна запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі, може призвести до спроб переховування від суду, а тому, залишає незмінним запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та продовжує строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до 23 березня 2020 року, вважаючи жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, таким, що не може запобігти вищевказаним ризикам.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 197, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Задовольнити клопотання прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 .
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк до 23 березня 2020 року в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».
Відлік строку продовження дії існуючого запобіжного заходу рахувати з дня постановлення ухвали, а саме з 23 січня 2020 року.
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1