Справа № 191/2301/18
Провадження № 1-в/191/110/20
У Х В А Л А
іменем України

27 травня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області подання начальника Синельниківського МРВ філій ДУ « Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання відносно: ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове, Дніпропетровської області, громадянин України, не працюючий, проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , засуджений 09.09.2019р. Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки з застосуванням ст. 76 КК України,

за участю в судовому розгляді: прокурора ОСОБА_4 , представника ДУ «Центр пробації» - ОСОБА_5 , засудженого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло подання начальника Синельниківського МРВ філій ДУ « Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_3 та його направлення для відбування покарання, призначеного вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.09.2019 року, оскільки засуджений без поважних причин не виконує покладені на нього вироком суду обов`язки, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

В судовому засіданні представник ДУ «Центр пробації» пояснила, що засуджений ОСОБА_3 двічі не з`явився до Синельниківського МРВ на реєстрацію без поважної причини, на теперішній час він знаходиться на лікуванні в реабілітаційному центі та не порушує покладені на нього судом обов`язки. Вирішення питання про направити засудженого ОСОБА_3 для реального відбування покарання покладає на вирішення суду.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що дане подання не підлягає до задоволення, оскільки засуджений не допустив грубих систематичних порушень, які б слугували підставою для скасування звільнення від відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що двічі не з`являвся для реєстрації до органу пробації, перший раз його не відпустили з роботи, другий раз запізнився на реєстрацію. В подальшому порушувати обов`язок покладений судом не буде. Просив не направляти його в місця позбавлення волі.

Вислухавши пояснення представника органу пробації, прокурора та засудженого, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання про скасування звільнення від відбування покарання не підлягає задоволенню.

Відповідальність осіб, звільнених від відбуття покарання з випробуванням регламентована у ст.166 КВК України, зокрема у ч.2 передбачено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття призначеного покарання. При цьому, як зазначено у ч.3, невиконання обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

У відповідності до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003року №7«Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно ч.2 ст.78КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Пунктом 8 ч.1 ст.537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ст.166 КВК України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, уповноважений орган пробації застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Суд вважає, що в задоволенні подання про скасування іспитового строку ОСОБА_3 слід відмовити, оскільки відсутні переконливі докази того, що останній не бажає стати на шлях виправлення, умисно ухиляється від явки на реєстрацію та не виконує покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.78 КК України, керуючись ст.ст.537,539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні подання начальника Синельниківського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.09.2019 року відносно ОСОБА_3 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з моменту її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1