Справа № 273/1710/19
Провадження № 1-кп/273/33/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000187 від 26.05.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомир, проживаючої по АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта вища, непрацюючої, на утриманні четверо малолітніх дітей, раніше не судиму,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
26.05.2019 близько 00 год. 00 хв. ОСОБА_4 разом із своїм чоловіком ОСОБА_5 з метою з`ясування раніше виниклих неприязних відносин прибули до домоволодіння ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 .

Перебуваючи на території подвір`я вищевказаного домоволодіння між ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розпочалась словесна перепалка, котра переросла у конфлікт.

Будучи обуреною на ОСОБА_7 , на ґрунті неприязних відносин ОСОБА_4 вирішила спричинити їй тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій злочинний намір без розриву в часі ОСОБА_4 , підійшла з переду до ОСОБА_7 та взяла її обома руками за плечі, бажаючи спричинити останній тілесні ушкодження, штовхнула її від себе, у результаті чого остання впала на землю.

Не припиняючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 підійшла до ОСОБА_7 , яка лежала на спині, та умисно нанесла ногами близько чотирьох ударів в область правої гомілки та стопи, після чого, схилилася над нею, взяла лівою рукою за волосся та кулаком правої руки нанесла ще близько шести ударів по голові.

У результаті нанесених ударів ОСОБА_4 умисно спричинила ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в шкіру в лівій тім`яній ділянці, синців на внутрішній поверхні правого плеча в середній частині, на внутрішній поверхні лівого плеча в нижній частині, на передній поверхні правої гомілки в середній частині, на зовнішній поверхні правої гомілки в середній частині, на тилі лівої стопи, садна в ділянці передньої та зовнішньої поверхні правого гомілково-ступневого суглоба /4/, які належать до легких тілесних ушкоджень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала у повному обсязі, підтвердила обставини вчинення злочину, які викладені у обвинувальному акті, просила суворо не карати. Цивільний позов визнала.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, у поданій заяві розгляд справи просила здійснювати без її участі, крім того, просила призначити обвинуваченому суворе покарання. Також, ОСОБА_7 було заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих злочином.

В силу ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом не досліджувались докази по тих фактичних обставинах справи, які ніким не оспорюються. При цьому учасники судового провадження розуміють наслідки своєї згоди та неможливість в подальшому оспорювати фактичні обставини в апеляційному порядку. Сумнівів у добровільності такої згоди та істотності їх позиції у суду немає.

Дослідивши, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, та для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, що обвинувачена дійсно своїми діями, які виразилися в умисному легкому тілесному ушкодженні вчинила злочин передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, а також, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України - не встановлено.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи покарання обвинуваченій суд враховує досудову доповідь Баранівського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації " у Житомирській області, згідно якої оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та ризики небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній.

З характеристики виконавчого комітету Баранівської міської ради вбачається, що компрометуючих даних щодо ОСОБА_4 до ради не надходило.

Згідно довідки Баранівської КЦРЛ від 18.06.2019 №499 ОСОБА_4 у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Отже, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, обставини вчиненого та його наслідки, особу обвинуваченої, яка раніше не судимий, на утриманні має четверо неповнолітніх дітей, яка вину визнала повністю, щиро кається, думку потерпілої та характеризуючі дані на обвинувачену, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у межах, встановленої санкцією ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді штрафу, оскільки лише такий вид покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів "рівних можливостей" та "справедливого судового розгляду", встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Крім того, у кримінальному провадженні заявлений цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином в розмірі 2 400 (двітисячі чотириста) грн.
У відповідностідо частини 1 статті 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду предявити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно вимог ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у звязку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
У відповідності до вимог статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 дійсно вчинила злочин, яким для ОСОБА_7 було завдано легких тілесних ушкоджень.
Згідно доданих до позовної заяви квитанцій, ОСОБА_7 придбала ліки для свого лікування в результаті протиправних дій обвинуваченої на загальну суму 417, 60 грн.
При цьому, матеріальну шкоду бажає стягнути частково в розмірі 400 грн, що не суперечить вимогам законодавства України, адже право вимоги в даному випадку належить виключно позивачеві.
З огляду на викладене, зважаючи на характер вчиненого правопорушення та його наслідки враховуючи думку як позивача так і відповідача, яка визнала позов, суд приходить до обгурнтованого висновку про те, що вчиненою ОСОБА_7 було завдано моральних страждань та матеріальних збитків, а тому, заявлений позов підлягає задоволенню.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжні заходи до ОСОБА_4 суд не застосовує.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (пятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду, заподіяну злочином, в сумі 400 (чотириста) грн. та моральну шкоду, заподіяну злочином, в сумі 2000 (дві тисячі) грн, а всього: 2 400 (дві тисячі чотириста) грн.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1