Справа № 675/2392/19
Провадження № 1-в/675/15/2020
У Х В А Л А
"27" травня 2020 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , засудженого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізяслав Хмельницької області в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання,-
В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_3 (по тексту ОСОБА_3 , засуджений), який відбуває покарання в державній установі "Замкова виправна колонія (№58)" та тимчасово утримується в державній установі "Хмельницький слідчий ізолятор" звернувся до Ізяславського районного суду Хмельницької області із клопотанням про зарахування в строк покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком, строк попереднього ув`язнення відповідно до норм Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015 року за періоди з 17.09.2016 року по 09.12.2016 року, з 03.03.2017 року по 13.06.2017 року, з 21.09.2017 року по 09.02.2018 року, з 04.08.2018 року по 18.09.2019 року, з 17.02.2004 року по 09.09.2005 року, всього 2 роки 5 місяців 4 дні, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як вважає засуджений, йому до строку покарання підлягає зарахуванню з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі період перебування в Хмельницькому СІЗО, який зазначено вище, в зв`язку з участю у судовому розгляді кримінальних проваджень за його заявами.

Як на підставу для розгляду та задоволення свого клопотання покликається на правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року у справі № 663/537/17.

У судовому засіданні засуджений підтримав подане клопотання, вказуючи, що в період з 17.09.2016 року по 09.12.2016 року, з 03.03.2017 року по 13.06.2017 року, з 21.09.2017 року по 09.02.2018 року, з 04.08.2018 року по 18.09.2019 року, з 17.02.2004 року по 09.09.2005 року перебував в установах попереднього ув`язнення, а відтак є підстави для застосування положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року.

Таку ж позицію в судовому засіданні підтримав і захисник засудженого, який просив задовольнити клопотання повністю.

У судовому засіданні прокурор вказав на відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого, так як період, який зазначений засудженим не може являться попереднім ув`язненням.

Заслухавши пояснення засудженого та його захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, розглянувши клопотання засудженого по суті, суд вважає, що останнє не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, тому суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати її як акт прямої дії.

Конституційний Суд України в своєму рішенні № 17-рп/2010 від 29.06.2010 року зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями (абз. 3 п.п. 3.1 п. 3).

Згідно з ч. 1 ст. 3 КПК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

У силу ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, який вступив в дію 24.12.2015 року, в ч. 5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення були внесені зміни.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у зазначеній редакції зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається, у тому числі, строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Суд враховує і висновок, викладений в постанові Великої палати Верховного Суду у справі №663/537/17 від 29.08.2018 (п.п. 105-106) згідно якого, «якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє увязнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Отже попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє увязнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Під час розгляду клопотання суд встановив, що вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 09.10.2003 року ОСОБА_3 засуджено: за п.п. 4,6 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла; за ч. 4 ст. 187 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна, крім житла; за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла.

Ухвалою Верховного Суду України від 17.02.2004 року вирок щодо ОСОБА_3 змінено. Виключено кваліфікацію його дії за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України; ухвалено вважати його засудженим за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання, призначеного судом у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, і на підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_6 засуджено до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, крім житла. В решті вирок залишено без змін.

Суд також встановив і те, що пряма вказівка на набрання чинності (законної сили) вироком наявна у розпорядженні про виконання вироку, що набрав законної сили, згідно якого останній набрав законної сили 17.02.2004 року.

При цьому, ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 03.02.2017 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_3 зараховано в строк попереднього ув`язнення затримання та тримання під вартою як запобіжний захід з 17.03.2003 року по 17.02.2004 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Тобто вказаному засудженому зараховано в строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі період з часу його затримання, який визначено вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 09.10.2003 року, до моменту постановлення ухвали Верховного Суду України від 17.02.2004 року, згідно якої вирок набрав законної сили.

З огляду на вказані обставини, на думку суду, покликання засудженого про необхідність зарахування йому в строк покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком, строку попереднього ув`язнення відповідно до норм Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015 року за періоди з 17.09.2016 року по 09.12.2016 року, з 03.03.2017 року по 13.06.2017 року, з 21.09.2017 року по 09.02.2018 року, з 04.08.2018 року по 18.09.2019 року, з 17.02.2004 року по 09.09.2005 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто періодів після набрання вироком законної сили є безпідставними.

Так як, вирок відносно засудженого ОСОБА_3 набрав чинності 17.02.2004 року, а попереднє увязнення закінчується саме з моменту набрання вироком законної сили та з врахуванням того, що йому вже зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 17.03.2003 року по 17.02.2004 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що в тому числі і відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року у справі № 663/537/17, суд не вбачає підстав для перерахунку строку попереднього ув`язнення у строк покарання у зазначений ним період з 17.09.2016 року по 09.12.2016 року, з 03.03.2017 року по 13.06.2017 року, з 21.09.2017 року по 09.02.2018 року, з 04.08.2018 року по 18.09.2019 року, з 17.02.2004 року по 09.09.2005 року.

На підставі викладеного, керуючись ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 , ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, - відмовити повністю.
Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд в строк 7 днів з моменту її оголошення, а засудженим в той самий строк і в тому ж самому порядку, з моменту отримання копії даної ухвали.

Повна ухвала оголошена 29.05.2020 року.

Суддя ОСОБА_1