КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 14 січня 2020 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 вересня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та накладено арешт, у тому числі на картковий банківський рахунок НОМЕР_1 відкритий у АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_6 та грошові кошти, які знаходяться на ньому.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

Не погоджуючись з таким рішенням, адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 вересня 2019 року в частині накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунку та на картковий банківський рахунок НОМЕР_1 , відкритий у АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_6 та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора в цій частині відмовити та зняти арешт з грошових коштів та з карткового рахунку.

Щодо строку на апеляційне оскарження, то автор апеляційної скарги зазначає, що клопотання прокурора розглянуто слідчим суддею за відсутності власника майна та її представника, а копію оскаржуваного рішення ОСОБА_6 отримала лише 20 листопада 2019 року.

Так, автор апеляційної скарги вважає вказану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає частковому скасуванню.

Зокрема, представник зазначає про те, що прокурором та слідчим суддею не наведено обґрунтувань, що арештований рахунок та грошові кошти на ньому є предметом злочинів, передбачених ч. 1 ст. 203-2, ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 209 КК України та не встановлено походження грошових коштів, які знаходяться на цьому рахунку, у зв`язку з чим їх необґрунтовано визнано речовими доказами.

Також, адвокат звертає увагу суду на те, що згадані грошові кошти є особистими накопиченнями ОСОБА_6 , які нею були внесені власноручно, згідно виписки банківського рахунку.
Зазначає представник власника майна і про те, що жодному зі вказаного переліку осіб в оскаржуваній ухвалі, не було пред`явлено підозру, в порядку, передбаченому КПК України, а тому накладення арешту на рахунки є порушенням законних прав в розпорядженні власними коштами на свій розсуд.
Крім того, адвокат стверджує, що розгляд клопотання прокурора про накладення арешту, відбулося з порушенням вимог ст. 173 КПК України, за відсутності власника майна ОСОБА_6 , що призвело до порушення її права на захист.

Учасники судового провадження у судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце судового засідання були завчасно проінформовані, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дане провадження за їх відсутності, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Оскільки вищевказана ухвала слідчого судді оскаржена, в частині накладення арешту на картковий банківський рахунок НОМЕР_1 відкритий у АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_6 та грошові кошти, які знаходяться на ньому, то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді лише в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника власника майна не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів судового провадження видно, що ухвала слідчого судді постановлена за відсутності власника майна та її представника, а даних, які б підтверджували доводи автора апеляційної скарги про отримання ОСОБА_6 копії оскаржуваного рішення 20 листопада 2019 року матеріали провадження не містять, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне поновити пропущений строк на апеляційне оскарження.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 липня 2019 року під № 0000599 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 203-2, ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 209КК України.

Органом досудового розслідування виявлено, що невстановлені особи, за попередньою змовою, за допомогою веб-ресурсів здійснюють незаконні дії щодо перерахунку грошових коштів через електронні гаманці за участь в азартних іграх, які в подальшому цими особами отримуються у готівковій формі, тим самим вчиняють фінансові операції та інші угоди з грошовими коштами, здобутими злочинним шляхом для легалізації (відмивання) грошових коштів.

Крім того, невстановлені особи за допомогою веб-ресурсів здійснюють дії щодо надання доступу до віртуальних ігрових автоматів в українському сегменті мережі Інтернет і здійснюють незаконні дії щодо перерахунку грошових коштів через електронні гаманці за участь в азартних іграх.

12 вересня 2019 рокупрокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих у АТ КБ «Приватбанк» та на самі рахунки:

- картковий банківський рахунок НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_8 ;
- картковий банківський рахунок НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_9 ;
- картковий банківський рахунок НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_10 ;
- картковий банківський рахунок НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 ;
- картковий банківський рахунок НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_11 ;
- картковий банківський рахунок НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_12 ;
- картковий банківський рахунок НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_13 ;
- картковий банківський рахунок НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_14 ;
- картковий банківський рахунок НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_15 ;
- картковий банківський рахунок НОМЕР_10 на ім`я ОСОБА_16 ;
- картковий банківський рахунок НОМЕР_11 на ім`я ОСОБА_17 ;
- картковий банківський рахунок НОМЕР_12 на ім`я ОСОБА_18 ;
- картковий банківський рахунок НОМЕР_13 на ім`я ОСОБА_19 в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять, повідомляючи в подальшому правоохоронні органи (ГСУ НП України) усно та письмово, про суму коштів, що знаходяться на цих рахунках безпосередньо в момент надання копії ухвали та за першим запитом слідчого, на час його надання, заборонити розпоряджатися грошовими коштами, що знаходяться на рахунках, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 вересня 2019 року згадане клопотання прокурора задоволено.

Таке рішення слідчого судді в частині накладення арешту на картковий банківський рахунок НОМЕР_1 відкритий у АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_6 та грошові кошти, які знаходяться на ньому, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, зважаючи на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000599, про накладення арешту на картковий банківський рахунок НОМЕР_1 відкритий у АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_6 та грошові кошти, які знаходяться на ньому, слідчий суддя, як убачається з оскаржуваної ухвали, вивчивши клопотання прокурора та дослідивши матеріали додані до нього, всупереч доводам апеляційної скарги прийшов до правильного висновку, щозгадане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту на нього є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому слідчим суддею було враховано постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_20 від 06 вересня 2019 року про визнання згаданого майна речовим доказом у кримінальному провадженні.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на картковий банківський рахунок НОМЕР_1 відкритий у АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_6 та грошові кошти, які знаходяться на ньому, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Доводи автора апеляційної скарги про те, що грошові кошти, які перебувають на згаданому рахунку є особистими накопиченнями ОСОБА_6 , та те, що жодній особі з переліку осіб в оскаржуваній ухвалі не пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, - не спростовують висновків слідчого судді, зокрема тому, що арешт майна з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, і відповідно до частини 3 вказаної статті накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 того ж Кодексу.

Посилання представника власника майна на те, що клопотання прокурора розглянуто слідчим суддею за відсутності власника майна та її представника, заслуговують на увагу, однак не тягнуть за собою скасування оскаржуваного судового рішення, з огляду на положення ст. 409 КПК України, яка містить перелік підстав для скасування і до яких наведена підстава не належить.
При цьому, колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зважаючи на вищевикладене у сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на згадане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому твердження в апеляційній скарзі стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у провадженні не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника власника майна, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Поновити адвокату ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 вересня 2019 року, в частині якоюзадоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та накладено арешт на картковий банківський рахунок НОМЕР_1 відкритий у АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_6 та грошові кошти, які знаходяться на ньому, - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/824/573/2020 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_21 Доповідач: ОСОБА_1