Справа № 161/5780/20
Провадження № 1-кс/161/2961/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2020 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань заяву прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та слідчого Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_5 від розгляду клопотання про накладення арешту на майно, в межах кримінального провадження за № 0000320 від 09 квітня 2020 року, справа № 161/5780/20 (провадження 1-кс/161/2867/20),

В С Т А Н О В И В:

15 квітня 2020 року судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 передано для розгляду заяву прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та слідчого Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_5 від розгляду клопотання про накладення арешту на майно, в межах кримінального провадження за № 0000320 від 09 квітня 2020 року, справа № 161/5780/20 (провадження 1-кс/161/2867/20), у зв`язку, на їх думку, явною упередженістю вказаного слідчого судді у даному судовому провадженні по розгляду клопотання, оскільки в провадженні СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області знаходиться кримінальне провадження за №0000399 від 08 червня 2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 378 КК України, у якому ОСОБА_5 визнаний потерпілим. Крім того, досудове розслідування кримінального провадження за № 0000399 здійснює слідчий ОСОБА_4 , а процесуальний керівник прокурор ОСОБА_3 . Також, на даний час ОСОБА_5 позивається до Луцької місцевої прокуратури Волинської області та Луцького РВП ЛВП ГУНП У Волинській області про відшкодування моральної шкоди, завданої на його думку неправомірною протиправною бездіяльністю посадових осіб щодо нього, яка пов`язана у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та невчиненні всіх процесуальних дій згідно вимог КПК України у зазначеному кримінальному провадженні, а тому на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя підлягає відводу, оскільки існують інші обставини, що викликають обґрунтований сумнів в його неупередженості.

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явились, хоча належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, водночас, слідчий подав суду клопотання про проведення судового засідання за його відсутності, а тому у відповідності до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України судове засідання проводиться за їх відсутності, а також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Дослідивши та оглянувши долучені до матеріалів заяви документи, матеріали скарги, оцінивши доводи заяви про відвід, суд прийшов до висновку, що в задоволені заяви про відвід слідчого судді слід відмовити з наступних підстав.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Вимогами ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з цим, п. 66 рішення Європейського суду з прав людини в справі "Мироненко і Мартенко проти України" вказано, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У відповідності до вимог п. 70 зазначеного рішення Європейського суду з прав людини у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Згідно до вимог п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до вимог ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом судді України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат справи.

Судом встановлено, що 15 квітня 2020 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла заява прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та слідчого Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_5 від розгляду клопотання про накладення арешту на майно, в межах кримінального провадження за № 0000320 від 09 квітня 2020 року, справа № 161/5780/20 (провадження 1-кс/161/2867/20).

Однак, з вказаними доводами заявників слідчого та прокурора, які викладені у заяві не можна погодиться, оскільки останніми не наведено жодних конкретних підстав, які б свідчили про явну упередженість слідчого судді ОСОБА_5 по розгляду вищевказаного клопотання про накладення арешту на майно у іншому кримінальному провадженні, яке жодним чином не стосується судді ОСОБА_5 ..

При цьому, сам факт того, що ОСОБА_5 являється потерпілим у іншому кримінальному провадженні, яке розслідується тим же слідчим та за процесуального керівництва того ж прокурора, де він оскаржує їх бездіяльність та затягування досудового слідства, у тому числі, позиваючись до суду, не є достатньою підставою для його відводу.

Крім того, судом не встановлено, будь - які інші обставини, що виключають можливість участі слідчого судді у даному судовому провадженні, що передбачені ст.75 КПК України, тому в заяві про відвід слідчого судді слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 75, 81, 372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та слідчого Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_5 від розгляду клопотання про накладення арешту на майно, в межах кримінального провадження за № 0000320 від 09 квітня 2020 року, справа № 161/5780/20 (провадження 1-кс/161/2867/20) - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1