26.12.2019 ЄУН №337/5268/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, з середньою спеціальною освітою, працюючого слюсарем ТОВ «Глобал спірітс груп», зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч.1 ст.125 КК України

В С Т А Н О В И В:

08 листопада 2019 року приблизно о 15 годині 40 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись в кабінеті № З КНП «Запорізького центру медико-санітарної допомоги №5», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, бул. Будівельників, 7, на ґрунті неприязних відносин, в ході конфлікту, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, схопив ОСОБА_5 рукою за праве передпліччя, чим спричинив останній садно в ділянці правого передпліччя, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю визнав, розкаявся у скоєному та пояснив суду, що дійсно заподіяв легке тілесне ушкодження потерпілій при обставинах, що викладені відносно нього в обвинувальному акті. Цивільний позов, заявлений потерпілою визнає частково, у межах 50 % заявлених вимог, просить призначити йому покарання на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала заявлені позовні вимоги, просить стягнути на її користь з обвинуваченого 15000 грн. в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди та призначити покарання у вигляді громадських робіт.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому злочині в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України виходить із ступеня тяжкості вчиненого діяння, особи винуватого, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Як випливає із змісту ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого

Судом вивчалась особа обвинуваченого ОСОБА_4 та встановлено, що останній раніше не судимий, на обліку у психіатричному та неврологічному диспансері не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, постійне місце роботи та стійкі соціальні зв`язки.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприйняття розкриттю злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України, суд не виявив.

Таким чином, враховуючи думку прокурора, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в дохід держави, вважаючи таке покарання достатнім для його виправлення та попередження скоєння останнім нових злочинів, при цьому призначення покарання обвинуваченому у вигляді громадських робіт , на думку суду, не є доречним, оскільки за доводами ОСОБА_4 , не спростованими з боку сторони обвинувачення, останній у вільний від роботи час здійснює догляд за непрацездатною сестрою, що хворіє на стійке психічне захворювання.

Під час судового провадження потерпілою ОСОБА_5 заявлений цивільний позов щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 15000 грн, яку вона вважає домірною глибині своїх емоційних страждань.

Відповідно до ст. 128 ч. 5 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовується норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_5 заявлені позовні вимоги підтримала, вважає, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого була заподіяна моральна шкода, яка вплинула на її ділову репутацію, бо ситуація відбулася у службовому кабінеті та змінила звичайний спосіб життя.

Цивільний відповідач заявлені позовні вимоги визнав частково, вважає розмір заподіяної шкоди завищеним, крім того обґрунтував свої заперечення проти позову матеріальним становищем, оскільки має на утриманні неповнолітню дитину та сестру, яка є інвалідом дитинства.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними фактичні дані, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України суд розглядає в межах заявлених позовних вимог, враховуючи засади змагальності сторін та на підставі доказів, поданих учасниками справи. Збирання доказів не є обов`язком суду. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При вирішенні позову суд керується роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», за якими, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи та виходить з положень ст. 23 ЦК України і роз`яснень п. 16 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступень вини обвинуваченого, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Вимоги позову, на думку суду, є обґрунтованими, такими, що випливають з емоційних переживань потерпілого у зв`язку з протиправним діянням та ушкодженням здоров`я, яке пов`язане із завданим фізичним болем.

При визначені розміру заподіяної моральної шкоди суд зазначає наступне:

На обґрунтування розміру цивільного позову, стороною обвинувачення наданий висновок судово-медичного експерта № 995 від 11.11.2019 року, відповідно до якого садно в ділянці правого передпліччя у ОСОБА_5 кваліфікується як легке тілесне ушкодження, цивільним відповідачем визнані позовні вимоги в розмірі 7500 грн, які в силу ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Цивільний позивач , саме на якому лежить обов`язок доведення розміру заподіяної моральної шкоди, жодного доказу на підтвердження розміру заявлених вимог не надала.

Доводи цивільного відповідача щодо матеріального стану та відсутності грошових коштів суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до ч.4 ст.1193 ЦК України, суд не повинен враховувати при визначенні розміру такої шкоди матеріальне становище заподіюча такої шкоди, у разі коли шкоду завдано злочинними діями.

У зв`язку з викладеним суд вважає, що сума 7500 грн. у відшкодування моральних страждань потерпілого ОСОБА_5 є такою, що ґрунтується на засадах розумності, виваженості та справедливості, а також є домірною глибині емоційних страждань потерпілого.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 373, 374, 395 КПК України, суд, -

У х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 7500грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1