Справа № 487/8412/14-к
Провадження № 1-кп/487/236/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року

Колегія суддів Заводського районного суду м.Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000230 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , уродженця с.Нечаяне Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, українця, з неповною загальною середньою освітою, працює охоронцем громадського порядку в с.Нечаяне Миколавського району Миколавської області, ареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- за ч.1 ст.115 КК України,
Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_6 ,
захисник - ОСОБА_7 ,
обвинувачений- ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В

26.04.2014 року приблизно о 02-40 годині, знаходячись за приміщенням бару Едем, який розташований в с. Чапаєвка вул. Паркова, 14 Березанського району Миколаївської області, ОСОБА_5 побачив, як на зустріч йому біжить наглядно знайомий ОСОБА_8 , який кричав та в руках тримав невідомий йому предмет та розмахував ним у повітрі.

Підбігши до ОСОБА_5 , ОСОБА_8 почав замахуватись на нього металевою арматурою, яку тримав у руках, в цей час ОСОБА_5 схопив обома руками металеву арматуру, яка находилась в руках ОСОБА_8 , та в результаті чого, вихопив її. Після чого ОСОБА_8 побіг по ґрунтовій дорозі, яка знаходилась між городами в напрямку вулиці Шкільна с. Чапаєвка Березанського району Миколаївської області.

В цей час ОСОБА_5 з невідомих причин, які він сам під час проведення досудового розслідування пояснити не зміг, зачекав 10-15 секунд, після чого почав бігти за ним ,при цьому тримаючи металеву арматуру, яку вихопив з рук ОСОБА_8 в своїй правій руці.

ОСОБА_8 , добігши до перехрестя вулиці Шкільної в с. Чапаєвка Березанського району Миколаївської області, між будинками №4 і №8, перехрестя з вул. Шкільної, спіткнувшись, упав обличчям на ґрунтову дорогу.

Після падіння ОСОБА_8 почав підійматись та, коли він вже стояв на ногах, ОСОБА_5 підбіг до нього та схопив його за комір спортивної куртки, в яку він був одягнутий, після чого наніс йому один удар ногою по ногам, в результаті чого ОСОБА_8 упав на ґрунтову дорогу та опинився у положенні лежачи на спині.

Надалі ОСОБА_5 умисно, протиправно, переслідуючи умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_8 , розуміючи протиправність своїх дій та бажаючи довести свій умисел до бажаного результату, тобто вбивства останнього, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, тримаючи в руках вихоплену з рук ОСОБА_8 металеву арматуру, наніс нею біля 10 ударів в область життєво важливих органів останнього, а саме: по обличчю та голові, після закінчення нанесення ударів ОСОБА_8 перестав рухатись та почав хрипіти.

Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, при цьому знаряддя вбивства металеву арматуру, якою наніс тілесні ушкодження ОСОБА_8 , заховав в купі перегною, яка розташована за приміщенням бару Едем.

В результаті умисних та протиправних дій ОСОБА_5 , направлених на позбавлення життя ОСОБА_8 , останній помер від механічної асфіксії внаслідок аспірації кров`ю, яка розвинулась на фоні багато уламкового перелому кісток лицевого скелету та кісток основи черепа.

Таким чином суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині доведена повністю, і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 115 КК України та визнає його винуватим у умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (умисне вбивство), без передбачених ч.2 вказаної статті кваліфікуючих ознак.
Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав в повному обсязі , підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 суду показав,що 26.04.2014 року вночі він знаходився біля приміщенні бару Едем, який розташований в с. Чапаєвка Березанського району Миколаївської області,та побачив, що на зустріч йому біжить наглядно знайомий ОСОБА_8 , який кричав та в руках тримав невідомий йому предмет та розмахував ним у повітрі.

Підбігши до ОСОБА_5 , ОСОБА_8 почав замахуватись на нього металевою арматурою, яку тримав у руках. ОСОБА_5 схопив обома руками металеву арматуру, яка находилась в руках ОСОБА_8 , та ,в результаті чого ,вихопив її. Після чого ОСОБА_8 побіг по ґрунтовій дорозі, яка знаходилась між городами в напрямку вулиці Шкільна. ОСОБА_5 побіг за ним, відібрав у потерпілого металевий прут, яким той замахувався на нього. В подальшому він наніс потерпілому по обличчю та голові удари металевим прутом. Всього він наніс біля 10 ударів по тулупу потерпілого. В скоєному він щоро розкаявся.
Потерпіла в судове засідання не з`явилась.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується наступними письмовими доказами, які досліджені в ході судового розгляду:
Так, відповідно до витягу з кримінального провадження №0000230 внесено відомості щодо заяви ОСОБА_9 від 26.04.2014 року про вчинення злочину з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 115 КК України;

Відповідно до рапорту чергового працівника Березанського РВВС Миколаївської області від 26.04.2014 року о 06-30 год. про повідомлення по телефону мешканки с. Чапаєвка Березанського району Миколаївської області ОСОБА_9 , про те, що по АДРЕСА_3 на ґрунтовій дорозі між будинками АДРЕСА_2 виявлено труп місцевого жителя ОСОБА_8 , на тілі якого наявні тілесні ушкодження;

Відповідно до протоколу огляду місця події від 26.04.2014 року, із фототаблицею проведено огляд трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Відповідно до протоколу огляду предмета від 11.05.2014 року оглянуто особисті речі ОСОБА_8 .

Відповідно до протоколу огляду місяця події від 26.04.2014 року , із застосуванням фотозйомки оглянуто приміщення бару ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого в АДРЕСА_3 ;

Відповідно до протоколу предмету від 26.04.2014 року та фото-таблиці до нього оглянуто автомобіль ВАЗ-2105 д/н НОМЕР_1 в АДРЕСА_4 ;

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 06.05.2014 року та фото -таблиці до нього, із застосуванням відеозйомки за участю підозрюваного ОСОБА_5 при відтворенні обставин події вбивства ОСОБА_8 , ОСОБА_5 показав місце зустрічі з ОСОБА_8 , під час якої він відібрав у потерпілого металевий прут, яким той замахувався на нього. Після чого показав місце, куди відбіг від нього ОСОБА_8 на перехресті вул. Шкільної та Паркової в с. Чапаєвка Березанського району Миколаївської області, між будинками №4 і №8. При цьому пояснив, що ОСОБА_8 упав і він наздогнав його. Коли ОСОБА_8 піднявся на ноги , він показав, як схопив потерпілого за комір куртки та ударив ногою по ногам ОСОБА_8 , внаслідок чого той упав, а він наніс по обличчю та голові удари металевим прутом. Після чого вказав на купу перегною, де сховав металевий прут. При розгортанні кучі перегною був знайдений металевий прут.
Крім того під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_5 повідомив про те, що про скоєне розповів ОСОБА_10 . Потім він відвів ОСОБА_11 до ОСОБА_8 , і ОСОБА_12 , прослухавши пульс, сказав, що ОСОБА_8 помер. Також ОСОБА_5 стверджував, що показав ОСОБА_13 місце, де сховав прут. ОСОБА_12 підійшов до цього місця, знайшов та протер прут рукавом куртки, щоб не залишилось слідів, та знову сховав у купі перегною.
З метою перевірки відомостей, які мали значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, 7.05.2014 року був проведений слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_14 .
Відповідно до протоколу проведення слідчої дії від 7.05.2014 року свідок ОСОБА_14 показав місце знаходження ОСОБА_8 , який не подавав ознак життя, і куди його відвів ОСОБА_5 , а також показав на купу перегною, розташовану біля покинутої будівлі, де ОСОБА_5 заховав металевий прут, яким побив ОСОБА_8 . При цьому зазначені місця, на які вказували ОСОБА_5 та ОСОБА_14 , співпали.
Як вбачається із протоколу слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 , ця слідча дія була проведена у присутності його захисника, законного представника, які підписали вказаний протокол і зауважень та доповнень з їх боку не було.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 06.06.2014 року та фото-таблиці до протоколу оглянуто металевий предмет арматура, який було виявлено при проведенні слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_15 .

Відповідно до протоколу огляду предмета від 26.04.2014 року та фото-таблиці до протоколу об`єктом огляду є куртка , яка була оглянута, та згідно протоколу на ньому зафіксований той факт, що куртка випрана та видимих слідів вчинення злочину на зразок крові не виявлено. Проте при застосуванні ультрафіолетового освітлення характерне біле сяйво в районі правої зовнішньої кишені хаотичного складу.
Відповідно до протоколу огляду домоволодіння від 27.04.2014 року , а саме квартири АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_16 та фото-таблиці до нього, були вилучені кросівки ОСОБА_5 , на яких були виявлені плями бурого кольору.
Відповідно до протоколу огляду предмета від 28.04.2014 року та фототаблиці до нього оглянута сім-картка мобільного оператора Лайф, яку було вилучено з кишені при огляді трупа ОСОБА_8 .

Відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи №1140, проведеної Миколаївським обласним бюро судово-медичної експертизи, розпочатої 26.04.2014року, закінченої 28.05.2014року трупа ОСОБА_8 , смерть ОСОБА_8 настала від механічної асфіксії внаслідок аспірації кров`ю, яка розвинулася на фоні багатоуламкового перелому кісток лицевого скелету та кісток основи черепа. Ступень наявності трупних явищ свідчить про те, що з моменту смерті і до моменту дослідження трупа пройшло близько 8-10 годин.При судово-медичному дослідженні трупа виявлено тілесні ушкодження у вигляді:-рани в тім`яній ділянці голови праворуч;-ран в ділянці лиця ,крововиливів в м`які тканини голови з боку їх внутрішньої поверхності в проекції вищевказаних ран;-багато уламкового перелому кісток лицевого скелету та кісток основи черепа;-травматичної екстракції 1-3 зуба в ділянці нижньої щелепи праворуч, 1,2 зуба в ділянці нижньої щелепи ліворуч;-саден та синців в ділянці шиї, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок;-крововиливів у м`які тканини шиї в проекції вищевказаних саден. Враховуючи характер та морфологічні властивості тілесних пошкоджень виявлених при досліджені трупа гр. ОСОБА_8 , а також дані медико-криміналістичного дослідження можливо сказати про те, що вони утворилися від неоднорпазового ударного впливу якогось тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, що має нерівну кромку.
За ступенем тяжкості тілесні пошкодження в ділянці лиця у вигляді ран та багато уламкового перелому кісток лицевого скелету та кісток основи черепа у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень ,в наслідок яких настала смерть гр. ОСОБА_8 .
Окрім того, відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи № 1140 від 26.06.2014 року локалізація та кількість тілесних ушкоджень в ділянці обличчя та шиї вказують на те, що потерпілому ОСОБА_8 нанесено не менше семи ударів тупим твердим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, що має нерівну кромку, коли потерпілий знаходився обличчям до нападника у горизонтальному положенні, як вказано підозрюваним ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту 06.05.2014 року .
Вищевказаними висновками експертиз встановлено, що з моменту смерті ОСОБА_8 до дослідження трупа пройшло близько 8-10 годин та між отриманими тілесними пошкодженнями в ділянці обличчя і смертю гр. ОСОБА_8 пройшов невеликий проміжок часу, який обчислюється декількома хвилинами.
Відповідно до висновку експерта медико-криміналистичної експертизи речових доказів №143 від 17.07.2014 року встановлено, що не виключається можливість спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 металевим предметом, який вилучено під час проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 .
Відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи речових доказів №240 від 05.05.2014 року на підставі даних акту судово-медичного дослідження зразка крові ОСОБА_8 №127 від 28.04.2014року кров ОСОБА_8 вдноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В ізосерологічної системи АВО.

Відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи речових доказів №244 від 29.04.2014 року;кров ОСОБА_5 відноситься до групи А з ізогемаглютинінами анти-В ізосерологічної системи АВО.

Відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи речових доказів №239 від 23.05.2014 року кров ОСОБА_8 відноситься о групи О з ізогемаглютинінами анти А та анти-В ізосерологічної системи АВО.

Відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи речових доказів (рушника ) №254 від 23.05.2014 року не виключається можливість походження крові, знайденої на рушнику від особи, в тому числі від ОСОБА_8 ;

Відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи речових доказів чотирьох паперових столових серветок №248 від 23.05.2014 року ,знайдена на них кров не виключається від особи, в тому числі від ОСОБА_8 ;

Відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи речових доказів фрагменту марлі зі змивом №256 від 23.05.2014 року знайдена на них кров не виключається від особи, в тому числі від ОСОБА_8 ;

Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи № 246 від 22.05.2014 року на кросівках ОСОБА_5 (вилучених згідно протоколу огляду від 27.04.2014 року) , були виявлені плями бурого кольору ,що з слідами крові, походження якої не виключається від потерпілого ОСОБА_8 .
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 239 від 30.05.2014 року, встановлено, що ОСОБА_5 детально розповів про обставини вчиненого ним кримінального правопорушення.
При цьому експерти зазначили, що під час вчинення інкримінованого правопорушення у ОСОБА_5 ознак розладів свідомості та обману сприйняття не було, дії його були цілеспрямовані, він критично відноситься до скоєного діяння.
Як убачається із протоколу затримання від 6.05.2014 року, повідомлення про скоєння злочину ОСОБА_5 зробив в присутності свого захисника, законного представника, педагога.
При оцінці вищезазначених доказів суд дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст.17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Коробов проти України» а саме, що у ОСОБА_5 виник умисел на вбивство ОСОБА_8 саме через поведінку потерпілого, який при зустрічі з ОСОБА_5 замахувався на нього метелевим прутом.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.1 ст.115 КК України , ступінь тяжкості вказаного злочину , який відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжкого злочину, дані щодо особи обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, навчання, на момент вчинення злочину не навчався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходився, на обліку в кримінальній міліції у справах дітей Миколаївського РВ, та на обліку служби у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації не перебував, згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання виховувала ОСОБА_17 та матеріально забезпечувала тільки мати, санітарно-гігієнічні умови проживання сім`ї задовільні, син був забезпечений всім необхідним.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого , відповідно до ст. 66 КК України, є те , що він вину свою визнав повністю та щиро розкаявся, вчинив злочин вперше, в неповнолітньому віці.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.
З огляду на вказані обставини, враховуючи ступень тяжкості скоєного ОСОБА_17 злочину,який відноситься до особливо тяжкого злочину, беручи до уваги дані, що характеризують обвинуваченого, а також обставини, що помякшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства із призначенням покарання у вигляді позбавлення волі , яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім заходом примусу, що застосовується від імені держави згідно ст. 50 КК України.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» позбавлення волі на певний строк є найсуворішим покаранням, що може бути призначене особам, яким на момент вчинення злочину не виповнилося 18 років. Це покарання має застосовуватися до таких осіб тільки тоді, коли у суду є переконання, що застосування більш м`якого покарання не сприятиме виправленню засудженого.
Відповідно до пунктів 1-3, 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодувати завдані збитки тощо.
Санкція статті 115 Кримінального кодексу України передбачає за вчинення вказаного злочину покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Згідно ст.69 КК України та роз`яснень у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України може мати місце лише за наявності не менше двох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він вважає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.
Таким чином, на підставі положення ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин , що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме, що ОСОБА_5 вину свою визнав, щиро розкаявся у вчиненому, вчинив злочин внаслідок збігу тяжких сімейних обставин , вчинив злочин вперше, та будучи неповнолітнім та враховуючи вищезазначені дані щодо особи обвинуваченого , суд вважає за можливим призначити покарання ОСОБА_5 за злочин, передбачений ч. 1 ст.115 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті та обмежитись відбутим обвинуваченим строком покаранням.
Так, в ході судового розгляду судом встановлено, що під час досудового розслідування та судового розгляду зазначеного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 перебував під вартою з 06.05.2014 до 22.09.2014 (4 місяці 16 днів - або 139 днів) та з 25.11.2015 до 23.11.2018 (2 роки 11 місяців 29 днів - або 1094 днів), тобто 3 роки 4місяці 14 днів.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання обвинуваченому підлягає зарахуванню вищезазначений час його перебування в установах попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто фактично обвинувачений ОСОБА_5 відбув покарання строком 6 років 8 місяців 28 днів.
На думку колегії суддів , саме таке покарання за своїм видом та розміром відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого та є необхідним й достатнім для його виправлення і попередження вчиненню нових злочинів.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Речові докази по справі підлягають вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання за вказаною статтею , із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років 8 місяців 28 днів.
Зарахувати в строк покарання час тримання під вартою ОСОБА_5 в період з 06.05.2014 року по 22.09.2014 року, та з 25.11.2015 року по 23.11.2018р. (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У зв`язку із повним відбуттям покарання ОСОБА_5 вважати його таким, що відбув покарання повністю.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати 2068 грн. за проведені експертизи .
Речові докази: металевий прут, як знаряддя злочину, а також майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане: запальничку, дві монети номіналом по 25 копійок, металевий предмет, одяг в якому був знайдений труп ОСОБА_8 , сім карту «Лайф», махровий рушник, майку, 3 зуби, сорочку, 4 серветки з нашаруванням речовини бурого кольору, змиви речовини бурого кольору, нігтьові зрізи, зразки крові - знищити.
Особисті речи ОСОБА_5 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 повернути за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити ОСОБА_5 та прокурору.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3