Справа №127/9357/17
Провадження №1-кп/127/1012/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при розгляді у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінального провадженння, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2017 р. за № 0000758 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із вищою освітою, непрацюючого, розлученого, відвовідно до ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 19.02.2017 року близько 22 год. 00 хв., керуючи технічно-справним автомобілем марки «АUDI А6» номерний знак Федеративної Республіки Німеччини НОМЕР_1 , рухаючись по лівій смузі руху проїзної частини дороги вулиці Київської в м. Вінниці, в напрямку вулиці С. Зулінського в районі будинку № 95/1, не врахував дорожньої обстановки, не прийняв своєчасних заходів до зменшення швидкості руху свого автомобіля або зупинки транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого, з необережності, допустив зіткнення з задньою частиною технічно-справного автомобіля марки «Renault Trafic» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався попереду у попутному напрямку. Після первинного зіткнення автомобіль марки «AUDI А6», виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 21063» державний номерний знак НОМЕР_3 , який перебував в нерухомому стані передньою частиною у зустрічному напрямку.
Внаслідок даної пригоди пасажир автомобіль марки «AUDI А6», ОСОБА_10 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 215/236 від 23.03.2017 року отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 4-ої п`ясної кістки правої кисті, синців на обличчі, в проекції правого та лівого колінних суглобів. Дані травми належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки перелом 4-ої п`ясної кістки правої кисті за своїм характером спричинив тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.
Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи № 184а від 03.04.2017 року - «в діях водія автомобіля «AUDI А6» номерний знак Федеративної Республіки Німеччини НОМЕР_4 ОСОБА_5 вбачається невідповідність дій вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди».
Таким чином, водій ОСОБА_5 порушив вимоги 1.5, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху, де вказано: п. 1.5 - «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 12.3 - «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу»; п. 13.1 - «водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».
Порушення вимог Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_5 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_8 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України, оскільки обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, з дня вчинення злочину минуло понад три роки, що є підставою, відповідно до вимог ч. 1 ст. 49 КК України для звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. Крім того, згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 07.02.2018 року цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_11 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, було залишено без розгляду згідно заяви цивільного позивача ОСОБА_11 , з іншим цивільним позовом вона не зверталася. Згідно ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 18.03.2020 року ОСОБА_5 звільнено від основного покарання у виді двох років обмеження волі, призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 16.05.2016 року.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника ОСОБА_8 та просив закрити кримінальне провадження на підставі ст. 49 КК України та звільнити його від кримінальної відповідальності. Зазначив, що суть обвинувачення йому зрозуміла і свою вину у вчиненні злочину він визнає. Йому зрозумілі наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України і він не заперечує проти цього.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 не заперечувала проти задоволення клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України. Крім того, зазначила, що обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, з дня вчинення злочину минуло понад три роки, що є підставою, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України для звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

У підготовче судове засідання потерпіла ОСОБА_10 , яка належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не прибула, однак надала до суду заяву, в якій просить судовий розгляд кримінального провадження здійснювати без неї. Клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України підтримує.

Цивільний позивач ОСОБА_11 та її представник - адвокат ОСОБА_12 неодноразово належним чином повідомлялися про дату, час і місце судових засідань, однак в судові засідання не з`являлися.

Згідно ч. 2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається, зокрема, за участю потерпілого, цивільного позивача, його представника.
Відповідно до ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.
Відповідно до ст. 326 КПК України, якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник чи законний представник, суд залишає цивільний позов без розгляду, крім випадків, встановлених цією статтею. Цивільний позов може бути розглянутий за відсутності цивільного позивача, його представника чи законного представника, якщо від нього надійшло клопотання про розгляд позову за його відсутності або якщо обвинувачений чи цивільний відповідач повністю визнав пред`явлений позов. Якщо в судове засідання не прибув за викликом цивільний відповідач, який не є обвинуваченим, або його представник, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за відсутності зазначених осіб з`ясувати обставини, що стосуються цивільного позову, вирішує питання про проведення судового розгляду без них або про відкладення судового розгляду.
Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення підготовчого судового засідання без потерпілої, цивільного позивача та її представника, вважає за можливе проведення підготовчого судового засідання без потерпілої, цивільного позивача та її представника.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку сторін судового провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі, якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Частинами 1, 4 ст. 286 КПК України встановлено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За правилами ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, оскільки санкцією статті передбачено покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що днем вчинення ОСОБА_5 злочину є 19.02.2017 року.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Вказані вище обставини свідчать про те, що з дня вчинення злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, минуло понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, яким, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КПК України, є законодавчі акти України, які встановлюють кримінальну відповідальність (Кримінальний кодекс України та закон України про кримінальні проступки).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України,

Судом також встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_5 суть пред`явленого обвинувачення зрозуміла, свою вину у вчиненні даного злочину він визнає, розуміє свої права, визначені ч. ч. 2-3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави та бажає бути звільненим від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, з часу вчинення злочину минуло понад три роки.

Частиною 3 статті 288 КПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи наведені вище обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених ст. 49 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд дійшов висновку, що клопотання захисника слід задовольнити.

Крім того, суд зазначає, що як вбачається з ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 07.02.2018 року цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_11 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, було залишено без розгляду згідно заяви цивільного позивача ОСОБА_11 .

Згідно ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 18.03.2020 року ОСОБА_5 звільнено від основного покарання у виді двох років обмеження волі, призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 16.05.2016 року.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження доказів до суду не надано.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Що стосується процесуальних витрат на залучення експерта, суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.

Оскільки в даному випадку обвинувачений звільняється від кримінальної відповідальності, тому процесуальні витрати стягненню з обвинуваченого не підлягають. Враховуючи викладене, процесуальні витрати на залучення експертів слід компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 44, 49 КК України, ст. ст. 284 - 288, 314, 369-372, 376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_8 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2017 р. за № 0000758 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити.

Процесуальні витрати на залучення експерта компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - автомобіль марки "ВАЗ 21063" державний номерний знак НОМЕР_3 , який відповідно до постанови слідчого про приєднання до кримінального провадження речового доказу від 20.02.2017 року передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_13 - залишити власнику ОСОБА_13 .

Речові докази у кримінальному провадженні, які відповідно до постанови слідчого про приєднання до кримінального провадження речового доказу від 20.02.2017 року були поміщені на майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів ДП МВС "Вінниця-інформ-ресурси"

- автомобіль марки "AUDI A6" державний номерний знак НОМЕР_4 , який 03.05.2018 року отримано ОСОБА_5 - залишити ОСОБА_5 ;

- автомобіль "Renault Trafic" державний номерний знак НОМЕР_2 , який 25.04.2018 року отримано ОСОБА_11 - залишити ОСОБА_11 .

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя