Справа №463/3216/20
Провадження №1-кс/463/1913/20
У Х В А Л А

14 квітня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 розглянувши клопотання слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, погоджене прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, уродженцю м. Шляхове Бериславського району Херсонської області, громадянину України, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовцю в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимому, підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України викрадення зброї, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
В ході проведення досудового слідства, встановлено, що ОСОБА_7 будучи військовослужбовцем, командиром евакуаційного відділення взводу технічного забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , 18.03.2020р. перебуваючи в приміщенні житлової кімнати № НОМЕР_2 , що в приміщенні казарми мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 та маючи вільний доступ до неї, умисно заволодів зброєю, а саме: пістолетом 9 мм. ПМ № НОМЕР_3 , що був закріплений за ОСОБА_8 , з метою подальшого розпорядження ним на власний розсуд.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив, що на його думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою, оскільки він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі. Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами. Крім того, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, існує ризик того, що підозрюваний з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а будучи військовослужбовцем та маючи доступ до військової частини зможе знищити, сховати або спотворити речові докази, впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Відтак, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, з приводу чого необхідність взяття ОСОБА_7 під варту є виправданим кроком.

Слідчий в судовому засіданні підтримав позицію прокурора та крім цього пояснив, що ОСОБА_7 повністю визнав свою вину та надав самовикривальні покази, що може свідчити про його співпрацю із слідством.

Захисник проти клопотання заперечив з тих підстав, що прокурором не доведено наявність ризиків, які виправдовують обрання найбільш суворого виду запобіжного заходу. Зокрема, підозрюваний повністю визнав свою вину, надав самовикривальні покази, готовий понести покарання. В свою чергу, за характером своєї посади не має доступу до речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, а відтак, не може їх знищити чи спотворити. Крім того, свідки даного кримінального провадження відносяться до керівництва військової частини, яким він самостійно зізнався у вчиненні злочину а відтак, не може здійснювати вплив на них. Підозрюваний має постійне місце проживання, малолітню дитину на утриманні, міцні соціальні зв`язки і тому, не оспорюючи обґрунтованості підозри просить обрати більш м`який запобіжний захід.
Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні в повному обсязі підтримав пояснення свого захисника. Визнав факт вчинення злочину та готовий понести покарання.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, а також матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
До Єдиного реєстру досудового розслідування 13.04.2020р. року внесені дані з приводу вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 410 КК України.
Про підозру у вчиненні даного злочину ОСОБА_7 повідомлено 13.04.2020р.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема, протоколами допиту свідка ОСОБА_8 , який повідомив про обставини втрати ввіреного йому для службового користування пістолета 9 мм., ПМ № НОМЕР_3 , про факти його пошуку, а також зміст спілкувань з ОСОБА_7 , який категорично заперечував свою участь в крадіжці вищевказаної зброї; протоколом проведення огляду місця події під час проведення якого за участі військовослужбовця ОСОБА_7 було знайдено та вилучено згадану вище зброю та іншими зібраними доказами, в тому числі показами підозрюваного ОСОБА_7 , який повністю визнав свою вину.
Такі докази в об`єктивному зв`язку вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , чого сторона захисту на даній стадії кримінального провадження не оспорює.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Санкція статті, за якою підозрюється ОСОБА_7 , передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років. В силу вимог статті 12 КК України, такий злочин є особливо тяжким.
В п. 36 рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
У відповідності до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Вважаю, що в ході розгляду клопотання було доведено лише наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у скоєнні злочину та з огляду на його тяжкість наявність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від відповідальності.
Частина 3 ст. 176 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Згідно матеріалів клопотання, станом на даний час викрадений підозрюваним пістолет знайдений та вилучений для проведення ряду експертиз, в тому числі молекулярно-генетичної. Жодного доказу на підтвердження існування ризиків про перешкоджання проведенню експертизи слідчим не надано.
Крім того, матеріали клопотання не містять доказів про те, що підозрюваний має доступ до речей і документів, які мають істотне значення у межах даного кримінального провадження, при тому що вказуючи на доказове значення таких речей і документів, сторона обвинувачення не позбавлена можливості здійснити їх вилучення, що достатньою мірою унеможливить їх знищення чи пошкодження.
Так само, відсутні достатньо обґрунтовані докази про можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.
В частині існування ризику впливу на свідків, слід врахувати, що підозрюваний визнав вину, надав самовикривальні покази та вказав, де сховав пістолет, а тому, немає підстав для висновку про існування такого ризику.
Крім того, встановлено, що підозрюваний на даний час співпрацює зі слідством і має намір продовжувати цю співпрацю, має постійне місце проживання та реєстрації, за яким позитивно характеризується, перебуває у шлюбних відносинах, має на утриманні малолітню дитину тобто має міцні соціальні зв`язки, що в сукупності, виключає можливість застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Однак, беручи до уваги, що при розгляді клопотання було доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність ризику переховуватись від слідства та суду, а ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, приходжу до висновку, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання з покладенням на підозрюваного ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Строк дії даної ухвали слід обмежити строком досудового розслідування, який відповідно до п. 2 абзацу 3 ч. 1 ст. 219 КПК України не може перевищувати двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Керуючись вимогами статей 176-179, 183, 194, 395 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, погоджене прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 .
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
2) не відлучатись із житла, в якому він проживає чи перебуває за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
5) утриматись від спілкування зі свідками та іншими учасниками в даному кримінальному провадженні.
Строк дії ухвали становить два місяці та закінчується 13.06.2020 року.
Ухвалу передати в Сколівське ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області для негайного виконання і постановки на облік підозрюваного ОСОБА_7 , про що необхідно повідомити слідчого.
Контроль за виконанням ухвали в частині покладення обов`язків покласти на слідчого.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1