Провадження № 1-кп/243/561/2019
Справа № 243/2923/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2020 року
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Слов`янського міськрайонного суду (Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2) кримінальне провадження внесене до ЄДРДР за № 0000419 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, за спеціальністю водій -електрик, отримує дохід за цивільно - правовими угодами по ремонту транспортних засобів, розлученого, має неповнолітню дитину, проживає із матір`ю - інвалідом, інвалідом не є, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5 ,
потерпіла ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 протягом тривалого часу спільно проживає з матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у будинку, що належить ОСОБА_6 на праві власності, та розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 перебуває з ОСОБА_6 у сімейних правовідносинах, оскільки пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Під час сумісного проживання ОСОБА_3 систематично висловлювався на адресу ОСОБА_6 грубою нецензурною лайкою, словесно ображав, залякував, своєю поведінкою завдав їй психологічної травми, у зв`язку із чим Слов`янським міськрайонним судом Донецької області 10 лютого 2020 року та 11 лютого 2020 року ОСОБА_3 притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
ОСОБА_3 , незважаючи на те, що за вчинення психологічного насильства в сім`ї його неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності, він продовжував свої умисні систематичні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_6 ..
Так, 24 лютого 2020 року, приблизно о 09 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, грубо виражався на адресу своєї матері ОСОБА_6 нецензурною лайкою, ображав її, погрожував фізичною розправою протягом тривалого часу, чим принижував її гідність, спричинив емоційну невпевненість та побоювання за свою безпеку у потерпілої, що спричинило психологічні страждання ОСОБА_6 .
В результаті вчинення ОСОБА_3 вказаних умисних систематичних дій, спрямованих на вчинення психологічного насильства, з урахуванням індивідуально психологічних особливостей особистості ОСОБА_6 , ситуація, що склалась, є для неї суттєво психотравмуючою (стресогенною), що безпосередньо викликала психічний дискомфорт, зумовила інтенсивні психічні страждання, які існують до даного часу. Внаслідок дій ОСОБА_3 , у ОСОБА_6 мають місце негативні за своїми проявами психічні (моральні) страждання, зміст яких локалізований у межах ситуації, що склалась.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.
Під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 25 лютого 2020 року до ЄДРДР за № 0000419, між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_6 була досягнута угода про примирення. За умовами угоди, з уточненими під час проведення підготовчого судового засідання, занесеними у журнал судового засідання, ОСОБА_3 повністю визнав свою винність у вчиненому, та сторони погодились про призначення ОСОБА_3 покарання у виді ста п`ятдесяти годин громадських робіт. На час укладання угоди, претензій матеріального та морального характеру у потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_3 немає. Угода скріплена підписами сторін. Про наслідки укладення угоди та наслідки невиконання угоди обвинувачений та потерпіла повідомлені під розписку.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним у скоєнні злочину визнав себе повністю, щиро розкаявся, свої права, передбачені ст.474 КПК України розуміє.
В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 не має, наслідки укладення угоди, передбачені ст. 473 КПК України, розуміє.
Обвинувачений ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_6 заявили в підготовчому судовому засіданні, що вони цілком розуміють наслідки угоди, укладення угоди є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж передбачені в угоді.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив, що укладення угоди відповідає інтересам підзахисного.
Прокурор в судовому засіданні підтвердив, що є підстави для затвердження угоди про примирення.
Оглянувши представлені в підготовче судове засідання матеріали кримінального провадження, враховуючи, що 26 березня 2020 року обвинувачений та потерпіла під час досудового розслідування досягли угоди про примирення, із уточненнями, занесеними у журнал судового засідання, скріпили її своїми підписами, причому ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, між ним та потерпілою була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, покарання у виді ста п`ятдесяти годин громадських робіт, суд розглянув справу відповідно положень ч. 2 ст.473, ч. 4 ст. 474 КПК України.
Суд переконався у добровільності укладання сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Судом вислухані показання обвинуваченого, потерпілої і оглянуті представлені в підготовче судове засідання матеріали кримінального провадження з метою перевірки угоди про примирення на відповідність нормам КПК та КК України, за якими суд встановив, що умови угоди, не суперечать вимогам КПК України, оскільки вона укладена у провадженні щодо злочину невеликої тяжкості, відповідає вимогам ст. 472 КПК України, не суперечить вимогам КК України, оскільки обставини, викладені в ній відповідають матеріалам справи, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ст. 126-1 КК України, домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи. Узгоджене покарання відповідає особі обвинуваченого, та вимогам ст. 58 Конституції України, оскільки відповідає санкції частини статті, яка діяла на момент вчинення обвинуваченим правопорушення, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободі чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди було добровільним, про що свідчать як особисті підписи обвинуваченого та потерпілого на угоді, так і пояснення сторін угоди в судовому засіданні, обвинувачений має можливість виконувати взяті на себе угодою зобов`язання.
За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України.
Речових доказів у справі немає.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Відповідно ст. 118 КПК України, процесуальні витрати зокрема складаються із витрат, пов`язаних із залученням експертів.
В ст. 243 КПК України зокрема зазначається, що експерт залучається за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження.
Статтею 122 КПК України передбачений порядок здійснення оплати витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.
Аналіз зазначеної статті дозволяє дійти висновку, що законодавець у вказаній статті зазначає коло осіб, на яких за певних умов покладається обов`язок на покриття процесуальних витрат під час проведення кримінального провадження як під час досудового розслідування так і судового слідства.
За змістом ст. 122 КПК України, яка передбачає залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з державного бюджету.
Відповідно до ст. 124 КПК України, яка передбачає розподіл процесуальних витрат, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Згідно із представленими копіями процесуальних рішень, експертів було залучено відповідно до вимог ст. 243 КПК України на підставі ухвал слідчого судді.
Відповідно до акту № 1954-1955 від 12 березня 2020 року, вартість проведеної експертизи, проведеної в рамках кримінального провадження № 0000419 від 25 лютого 2020 року становить 2615 грн. 04 коп..
З огляду на викладене, з врахуванням вимог ст. 124 КПК України, суд вважає, що з обвинуваченого слід стягнути в прибуток держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у розмірі 2615 грн. 04 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368,370,473,474ч. 5,475 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Угоду про примирення від 26 березня 2020 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_6 у кримінальному провадженню, внесеному до ЄДРДР за № 0000419 від 25 лютого 2020 року, - затвердити.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України.
Призначити ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 2615 (дві тисячі шістсот п`ятнадцять) грн. 04 коп. стягнути із ОСОБА_3 в прибуток держави.
Захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_3 не обирався.
Вирок може бути оскаржений до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Згідно із ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок складено у єдиному екземплярі у нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя ОСОБА_1