Справа № 761/4512/20
Провадження № 1-кс/761/3120/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання у кримінальному провадженні № 120 171 000 900 149 08 від 22.12.2017 за ч. 2 ст. 191 КК України про накладення арешту на майно,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся прокурор військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 з клопотанням про накладення у кримінальному провадженні № 120 171 000 900 149 08 від 22.12.2017 за ч. 2 ст. 191 КК України арешту на майно, вилучене 06.02.2020 під час обшуку приміщення ДП «Київський бронетанковий завод» за адресою м. Київ, вул. Бориспільська, 34А.

На обґрунтування клопотання зазначено, що посадові особи ДП «Конструкторське бюро «Артилерійське озброєння» під виглядом нових стволів поставили ДП «Завод ім. В.О. Малишева» танкові стволи 125 мм. радянського виробництва, які перебувають на балансі ДП «Київський бронетанковий завод».
У результаті цього службові особи ДП «Конструкторське бюро «Артилерійське озброєння» у злочинний спосіб заволоділи коштами ДП «Завод ім. В.О. Малишева».
Під час проведення 06.02.2020 обшуку за адресою м. Київ, вул. Бориспільська, 34А де здійснює свою діяльність ДП «Київський бронетанковий завод», виявлене та вилучене майно, яке належить зазначеному підприємству.
Постановою слідчого від 07.02.2020 вилучене майно визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.
У зв`язку з тим, що це майно є тимчасово вилученим, з метою його збереження, слідчий просив накласти на нього арешт.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.
Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.
Частиною 2 статті 168 КПК визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, що у силу ч. 5 ст. 171 КПК покладає на слідчого обов`язок звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення на таке майно арешту.
Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.
Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 191 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди його вчинення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчим та матеріалами клопотання доведено, що вилучене у ході проведення обшуку майно, на яке ініційоване накладення арешту, містить інформацію про обставини вчинення злочину та є доказом у цьому кримінальному провадженні.
Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна, оскільки, слідчий суддя вважає доведеним, що вилучене під час обшуку майно містить на собі інформацію про обставини здійснення протиправної діяльності..

Крім того, прокурором доведено існування реальних ризику використання або приховання вказаного майна.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 120 171 000 900 149 08 від 22.12.2017 арешт на майно, вилучене 06.02.2020 під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме:

- Танковий ствол марки 2А46М № НОМЕР_1 ;

- Танковий ствол марки 2А46М № НОМЕР_2 ;

- Танковий ствол марки 2А46М № НОМЕР_3 ;

- Танковий ствол марки 2А46М № 3582;

- Танковий ствол марки 2А46М № НОМЕР_4 ;

- Танковий ствол марки 2А46М № 3276;

- Танковий ствол марки 2А46М № 2574;

- Танковий ствол марки 2А46М № НОМЕР_5 ;

- Танковий ствол марки 2А46М № НОМЕР_6 ;

- Танковий ствол марки 2А46М № 6/0101000(6);

- Акт технічного стану виробів від 12.08.2016 на 1 арк.;

- Видаткова накладна № РН-0000064 від 10.10.2016 на 1 арк.;

- ТТН № 0182 від 10.10.2016 на 1 арк.;

- Накладна на повернення № ВН-0000007 від 10.09.2016 на 1 арк.;

- ТТН № 0152 від 13.09.2016 на 1 арк.;

- Акт приймання-передачі від 04.12.2015 за договором № 361/08-15

від 20.08.2015 на 1 арк.;

- Рахунок фактура № СФ-00121 від 22.12.2015 на 1 арк.;

- ТТН № 0000159 від 04.12.2015 на 3 арк.;

- Акт № 3 приймання передачі від 18.08.2016 на 1 арк.;

- Акт № 3 приймання передачі від 04.04.2016 на 1 арк.;

- Акт № 4 приймання передачі від 01.06.2016 на 1 арк.;

- Акт № 5 приймання передачі від 09.09.2016 на 1 арк.;

- Акт приймання передачі виробів від 06.10.2015 на 1 арк.;

- Довіреність № 271 від 05.10.2015 на 1 арк.;

- Видаткова накладна № 117 від 06.10.2015 на 1 арк.;

- Акт приймання передачі виробу від 02.10.2015 на 1 арк.;

- Довіреність № 270 від 01.10.2015 на 1 арк.;

- Видаткова накладна № 36 від 24.03.2016 на 1 арк.;

- Довіреність № 125 від 23.03.2016 на 1 арк.;

- ТТН № 012 від 26.01.2016 на 1 арк.;

- Видаткова накладна № 109 від 09.08.2016 на 1 арк.;

- Довіреність № 360 від 09.08.2016 на 1 арк.;

- Видаткова накладна № 113 від 13.08.2016 на 1 арк.;

- Довіреність № 369 від 09.08.2016 на 1 арк.;

- ТТН № Р-262 від 13.08.2016 на 1 арк.;

- Видаткова накладна № 114 від 18.08.2016 на 1 арк.;

- Довіреність № 375 від 17.08.2016 на 1 арк.;

- ТТН № Р-410 від 18.08.2016 на 2 арк.;

- Акт приймання передачі робіт № 261/08-15 від 29.01.2016 на 1 арк.;

- Картка рахунку 207 за 2015 рік на 1 арк.;

- Акт приймання передачі виконаних робіт від 10.10.2016 на 2 арк.;

- Акт приймання передачі виконаних робіт від 02.12.2016 на 2 арк.;

- Акт приймання передачі виконаних робіт від 30.09.2016 на 1 арк.;

- Акт приймання передачі виконаних робіт від 29.06.2016 на 1 арк.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1