Справа № 522/4490/20
Провадження по справі №1-кс/522/5690/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Азербайджан, азербайджанця, громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових за № 0000076 від 24.12.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідування встановлено, що що у листопаді 2019 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не видалось за можливе ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняли рішення про особисте збагачення шляхом вчинення корисливих злочинів, а саме відкритих викрадень чужого майна в центральній частині міста Одеси.

Маючи попередню домовленість та усвідомлюючи наслідки своїх дій, з метою досягнення єдиної мети незаконного отримання прибутку ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , часом для вчинення злочинів визначили нічну пору доби, а особи, майно яких стане предметом злочину стануть випадкові перехожі.

Так, 21.12.2019 близько 02:30, більш точного часу встановити не видалось за можливе, ОСОБА_7 , та ОСОБА_4 перебували на розі вул. Успенської та Олександрівського проспекту в м. Одесі, побачили раніше невідомого їм ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Далі ОСОБА_7 та ОСОБА_4 побачили на тілі ОСОБА_8 золотий ланцюжок з хрестиком, які і визначили предметом свого спільного злочинного посягання.

Для безперешкодної реалізації свого умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, розуміючи, що мають чисельну та фізичну перевагу ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , маючи попередню домовленість та розподіливши при цьому ролі, вирішили предметом свого злочинного посягання заволодіти відкрито. А з метою недопущення спроб чинити будь-який опір з боку потерпілого, ланцюжком необхідно заволодіти шляхом ривка.

Приступивши до реалізації свого умислу, діючи до заздалегідь спланованих дій, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 завели розмову з потерпілим, після чого почали обіймати та притискати його, таким чином відволікаючи увагу. Далі ОСОБА_7 продовжував відволікати ОСОБА_8 та притримувати за тулуб, з метою недопущення можливого супротиву, тим самим дав можливість ОСОБА_4 , шляхом ривка зірвати з шиї потерпілого золотий ланцюжок з хрестиком.

Заволодівши предметом спільного посягання, а саме золотим ланцюжком вагою 30 грам, вартістю 33226, 8 гривень та золотим хрестиком вагою 5 грам, вартістю 5537, 8 гривень (вартість 1 граму золота на момент вчинення злочину згідно даних НБУ становить 1107, 56 гривні) ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , сіли до транспортного засобу марки BMW, модель Х-3, д.н.з НОМЕР_1 , який заздалегідь підготували, для забезпечення власного транспортування після вчинення злочину та перевезення викраденого майна.

Вказаний автомобіль знаходився під керуванням ОСОБА_7 та належний ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Далі, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 не бажаючи бути викритими, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли. Викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Вказаним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_8 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 38 764, 6 гривень.

02.04.2020 року відносно ОСОБА_4 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

06.04.2020 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси було надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу в судове засідання для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

08.04.2020 року ОСОБА_4 було затримано уповноваженими особами Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області в порядку ст.191 КПК України.

Підозра ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від гр. ОСОБА_8 , про те, що 21.12.2019 невстановлені особи відкрито викрали золоти ланцюжок та хрестик, показаннями потерпілого ОСОБА_8 про те, що 21.12.19 невстановлені особи знаходячись на перехресті вул. Успенської та Олександрівського проспекту відкрито викрали належне йому майно, протоколом пред`явленням особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 , в ході якого він впізнав ОСОБА_4 , протоколом про результати проведення спостереження за особою (річчю або місцем), протоколом огляду предмета (цифровий диск DVD-R «Verbatim» ZE6271-DVR-J47F4 з файлами на яких зазначений автомобіль з д.н.з. НОМЕР_2 та його пересування по місту).

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиція учасників судового розгляду.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, що може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Окрім цього, прокурор просив обрати відносно підозрюваного заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого. Окрім цього, ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації за яким постійно проживає, виклики до слідчого не отримував, від органу досудового розслідування не переховувався, незаконних дій щодо потерпілого не вчиняв.

Вивчивши надані матеріали кримінального провадження, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, вислухавши думку прокурора та адвоката, приходжу до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, оскільки не всі наведені в клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, доведені, а також не доведено що інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть досягти мети кримінального провадження.

Мотиви суду.
Пред`явлена підозрюваному ОСОБА_4 підозра у інкримінованих злочинів підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом прийняття заяви від гр. ОСОБА_8 , про те, що 21.12.2019 невстановлені особи відкрито викрали золоти ланцюжок та хрестик, показаннями потерпілого ОСОБА_8 про те, що 21.12.19 невстановлені особи знаходячись на перехресті вул. Успенської та Олександрівського проспекту відкрито викрали належне йому майно, протоколом пред`явленням особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 , в ході якого він впізнав ОСОБА_4 , протоколом про результати проведення спостереження за особою (річчю або місцем), протоколом огляду предмета (цифровий диск DVD-R «Verbatim» ZE6271-DVR-J47F4 з файлами на яких зазначений автомобіль з д.н.з. НОМЕР_2 та його пересування по місту).

Як встановлено в судовому засіданні, в якості доказу щодо наявності ризиків, сторона обвинувачення посилається лише на те, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.194, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

На підставі ч.4 ст.5 Європейської конвенції з прав людини, кожен кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

В частині 3 ст. 5 Конвенції / правова позиція ЄСПЛ, викладена в п. 60 рішення від 06.11.2008р. у справі "Єлоєв проти України"/ після спливу певного проміжку часу / досудового розслідування, судового розгляду/ навіть обґрунтована підозра у вчинені злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року, проголошує одну з основоположних цінностей демократичного суспільства і по суті беззастережно забороняє позбавлення свободи, крім випадків, передбачених і встановлених законом відповідно до певної процедури.

Ризик незаконного перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином не конкретизований слідчим у клопотанні та не розкритий прокурором в судовому засіданні, а тому слідчий суддя вказівку на наявність такого ризику також до уваги не бере.

Ризик вчинення інших злочинів слідчий суддя також до уваги не бере, оскільки ані слідчим, ані прокурором жодних документів, які б підтверджували факт притягнення особи підозрюваного до кримінальної чи адміністративної відповідальності, не надано.

Окрім цього, прокурором в судовому засіданні не надано доказів щодо вручення повістки підозрюваному ОСОБА_4 про явку до слідчого, а наданий рапорт оперативних працівників не свідчить що ОСОБА_4 не проживав за вказаною адресою, а тому ризик переховування від органу досудового слідства також відсутній.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі до 6 років, проте ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, а тому є достатньо підстав вважати, що запобігти ризику незаконного впливу на свідків, можливо, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем постійного проживання з застосуванням електронного засобу контролю.

Відповідно до приписів ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, 02.04.2020 року, то досудове розслідування має бути закінчено до 02.06.2020 року.

За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 179,181, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , в рамках строку проведення досудового розслідування, тобто до 01.06.2020 року включно, з застосуванням електронного засобу контролю.

Покласти на підозрюваного обов`язки на строк проведення досудового розслідування, тобто до 01.06.2020 року включно, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) не залишати місце проживання, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,

5) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що на підставі ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії запобіжного заходу обчислюється з моменту фактичного затримання, тобто з 08.04.2020 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

09.04.2020