Справа № 372/232/20
Провадження 1-кс-133/20
ухвала
Іменем України

03 лютого 2020 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання заступника начальника слідчого відділення Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

03.02.2020 року заступник начальника СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 17.01.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, яке обґрунтовує тим, що 16 січня 2020 року о 19 годині 52 хвилин до Обухівського ВП ГУНП в Київській області зі служби «102» надійшло телефонне повідомлення від ОСОБА_4 про те, що останній 16 січня 2020 року о 19 годині 50 хвилин знаходячись поряд із приміщенням Обухівського ВП ГУНП в Київській області, що за адресою: Київська область, місто Обухів, вулиця Київська, будинок № 22, хоче добровільно здати бойові припаси, які придбав в місті Обухів Київської області у товариша по імені Олександр.

Вказане повідомлення зареєстровано інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал НП України» (журнал єдиного обліку) Обухівського ВП ГУНП в Київській області від 16.01.2020 року за № 591.

17 січня 2020 року відомості про вчинення даного кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0000076, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та розпочато розслідування за фактом придбання, зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в місті Бровари Київської області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем свого проживання та реєстрації, що за адресою: АДРЕСА_1 , здійснює в спеціально обладнаних відповідним устаткуванням нежитлових приміщеннях, незаконні операції пов`язані з виготовленням, переробкою, ремонтом та зберіганням вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Крім того, 16 січня 2020 року до Обухівського ВП ГУНП в Київській області надійшла письмова заява ОСОБА_4 про те, що останній 16 січня 2020 року близько 20 години 00 хвилин прибув до Обухівського ВП ГУНП в Київській області де добровільно надав працівникам поліції п`ять предметів схожих на бойові припаси (патрони) «Макарова» калібру 9 мм., які придбав у особи по імені ОСОБА_6 .

Крім цього, 16 січня 2020 року під час огляду місця події кімнати прийому громадян Обухівського ВП ГУНП в Київській області, що за адресою: Київська область, місто Обухів, вулиця Київська, будинок № 22, вилучено добровільно надані ОСОБА_4 п`ять предметів схожих на бойові припаси (патрони) «Макарова» калібру 9 мм.

Допитаний свідок ОСОБА_4 показав, що приблизно в грудні 2019 року коли він перебував поряд із містом Обухів Київської області то придбав у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , вісім патронів «Макарова» калібру 9 мм. Також, йому відомо, що ОСОБА_5 займається незаконним виготовленням та переробкою зброї та бойових припасів до неї за адресою проживання. Оскільки він усвідомив, що його дії є незаконними та підпадають під кримінально-карані діяння, тому вирішив добровільно здати бойові припаси та звернувся до працівників поліції..

На підставі вище викладеного з метою фіксації відомостей про обставини вчинення злочину, відшукання знаряддя і предметів кримінального правопорушення 01 лютого 2020 року в період часу з 11 години 28 хвилин по 12 годину 55 хвилин працівниками ГУ СБ України у м. Києві та Київській області в присутності понятих під час проведення санкціонованого обшуку за місцем свого проживання, реєстрації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено:
1.5 (п`ять) ємностей з сипучою речовиною ззовні схожою на порох;

2.47 (сорок сім) гільз калібру 9 мм.;

3.48 (сорок вісім) куль калібру 9 мм.;

4.пластикова ємність із «дріб № 7»;

5.28 (двадцять вісім) предметів схожих на бойові припаси калібру 9 мм.

На підставі вище викладеного вилучені в ході проведення 01 лютого 2020 року обшуку предмети, речі та речовини мають доказове значення у кримінальному провадженні, необхідні для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, а також є безпосередньо предметами доказами вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно постанови слідчого від 03 лютого 2020 року вилучені предмети, речі та речовини під час проведення 01 лютого 2020 року санкціонованого обшуку за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1.5 (п`ять) ємностей з сипучою речовиною ззовні схожою на порох;

2.47 (сорок сім) гільз калібру 9 мм.;

3.48 (сорок вісім) куль калібру 9 мм.;

4.пластикова ємність із «дріб № 7»;

5.28 (двадцять вісім) предметів схожих на бойові припаси калібру 9 мм,

визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Виходячи з того, що при проведенні 01 лютого 2020 року обшуку виявлено та вилучено предмети, речі та речовини, які є безпосередньо предметом вчинення вказаного злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому виникає необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене вищезазначене майно.

Відповідно до ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна.

У відповідності до ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення та одержані внаслідок його вчинення.

У відповідності до ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду та обшуку.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна провинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше таке майно має бути негайно повернуто особі, в якої було його вилучено.
Слідчий Обухівського ВП ГУ НП в Київській області в судове засідання не з`явився, просив розглядати клопотання без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі, просив не здійснювати фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів, в тому числі не здійснювати аудіо запис та відео запис за допомогою технічних засобів.
Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Судом встановлено, що СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000076 від 17.01.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України.

Згідно ст. 170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно вимог ч.5 ст.173 КПК України в ухвалі про арешт майна має бути зазначено: а) перелік майна, яке підлягає арешту; б) підстави застосування арешту; в) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; г) заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; д) порядок виконання ухвали.

Внесене клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України, матеріалам клопотання, доведено достатність даних про здійснення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення, тому з метою запобігання можливим фактам приховування, зникнення, втрати, використання, пересування, передачі, відчуження майна, а його арешт передбачає заборону особам, у володінні яких перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, є підстави для задоволення клопотання, оскільки у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання заступника начальника СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів, на тимчасово вилучене 01 лютого 2020 року майно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання та реєстрації останнього, що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1.5 (п`ять) ємностей з сипучою речовиною ззовні схожою на порох;

2.47 (сорок сім) гільз калібру 9 мм.;

3.48 (сорок вісім) куль калібру 9 мм.;

4.пластикова ємність із «дріб № 7»;

5.28 (двадцять вісім) предметів схожих на бойові припаси калібру 9 мм.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1