Номер провадження: 11-сс/813/2047/19
Номер справи місцевого суду: 496/4014/19 1-кс/496/2978/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 05.12.2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000713, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,-

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та короткий виклад обставин, встановлених слідчим суддею.
Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 05.12.2019 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , та продовжено строк тримання під вартою, строком до трьох місяців, тобто до 12.01.2020 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богунове, Іванівського району, Одеської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000713, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором доведені обставини, які виправдовують подальше тримання під вартою, а саме ризики передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та застосування більш м`яких запобіжних заходів не сприятимуть запобіганню вищевказаним ризикам.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, оскільки вважає ухвалу суду незаконною та підлягає скасуванню. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволені клопотання слідчого відмовити та застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що слідчим суддею не враховано:

- відсутність викладу обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики слідчим під час обрання міри запобіжного заходу не зменшились або з`явились нові ризики;

- роль у вчинені кримінального правопорушення саме ОСОБА_8 ;

- оцінка сукупності обставин обрання міри запобіжного заходу, що передбачено положеннями ч. 1 ст. 178 КПК України;

- намагання особи відшкодувати завдано матеріальну та моральну шкоду;

- непомірний розмір застави для підозрюваного ОСОБА_8 .

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а саме в тому, що він, 09.10.2019 року вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_11 на скоєння розбійного нападу на АЗС «Катран» (Tat Oil), розташованої на 451 км автошляху Київ-Одеса. З цією метою вони приготували медичну маску та пістолет «Ekol P29 Rev», попередньо розподіливши між собою ролі, а саме ОСОБА_11 буде скоювати розбійний напад, а ОСОБА_8 залишиться в автомобілі «CHEVROLET AVEO» р.н. НОМЕР_1 , слідкувати за обстановкою поблизу та оперативного від`їзду з місця події. Так 09.10.2019 року близько 04.23 год. діючи відповідно спільного плану ОСОБА_11 разом з ОСОБА_8 на вказаному автомобілі, під керуванням ОСОБА_11 , приїхали до АЗС «Катран» (Tat Oil), розташованої на 451 км. автошляху «Київ-Одеса» Біляївського району Одеської області, де ОСОБА_12 вийшов з автомобіля, а ОСОБА_8 пересів на сидіння водія та від`їхав на декілька метрів від місця скоєння злочину, чекаючи ОСОБА_11 , з метою оперативного від`їзду з місця події. Тим часом ОСОБА_11 з метою скоєння розбійного нападу підійшов до віконця будівлі на АЗС «Катран» (Tat Oil), у яке постукав та замовив у оператора касира ОСОБА_13 каву, у той час коли остання направилась до кофейного апарату, який розташований посередині приміщення, ОСОБА_11 вдягнув на обличчя заздалегідь підготовлену медичну маску, достав пістолет та просунув у віконце, чекаючи коли до нього підійде ОСОБА_13 з кавою. Дочекавшись коли вона підійшла, ОСОБА_11 погрожуючи пістолетом став вимагати гроші, які знаходились у касі, на що ОСОБА_13 відповіла йому, що в касі знаходиться гроші у сумі 50 грн., після чого ОСОБА_11 разом з ОСОБА_8 на автомобілі «CHEVROLET AVEO» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 з місця події зникли у невідомому напрямку.

12.10.2019 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 13.10.2019 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та в цей же день ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області щодо нього було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 501 750 гривень.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши: суддю-доповідача, захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив їх задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України та принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , слідчий суддя не дотримався в повній мірі вказаних вимог закону Конвенції і практики ЄСПЛ.

І. Щодо доводів апеляційної скарги про необґрунтованість підозри.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону Конвенції і практики ЄСПЛ перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, яка підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 09.10.2019 року (а.п. 9); протоколом допиту потерпілої ОСОБА_13 від 09.10.2019 року (а.п.10-13); протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 (а.п. 14-15); протоколами обшуку від 12.10.2019 року (а.п.16-21); протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 12.10.2019 року (а.п. 22-24); протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_11 від 12.10.2019 року (а.п. 24-25); протоколом проведення слідчого експерименту від 13.10.2019 року за участю підозрюваного ОСОБА_11 (а.п. 26-30); протоколом затримання ОСОБА_8 від 12.10.2019 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 12.10.2019 року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості підозри відносно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 187 КК України, з урахуванням позиції сторони захисту про необхідність кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 187 КК України, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються долученими до клопотання доказами.

ІІ. Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність заявлених в клопотанні слідчого ризиків.
Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, апеляційний суд вважає, що стороною обвинувачення надано відповідні докази на підтвердження існування ризиків, які знайшли своє відображення в оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

На наявність зазначених ризиків вказує поведінка підозрюваного під час та після вчинення інкримінованих йому злочинів, який діяв за попередньою змовою з іншою особою, яка здійснювала протиправні дії із застосуванням предмету, зовні схожого на вогнепальну зброю (пістолет), заздалегідь розподіливши між собою ролі, та який усвідомлював настання суспільно-небезпечних наслідків.

З матеріалів провадження убачається, що підозрюваний ОСОБА_8 є громадянином України, має постійне місце реєстрації та проживання на території Одеської області, не одружений, осіб на утриманні не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків. На підтвердження доводів апеляційної скарги про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків стороною захисту не було долучено жодного доказу. Водночас, апеляційний суд приймає до уваги наявні в матеріалах провадження характеризуючі особу підозрюваного дані, а також дані про стан його здоров`я.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_8 на даній стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбаченого покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років, з конфіскацією майна, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів, що свідчить про існування ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду.
Таким чином, враховуючи тяжкість інкримінованих підозрюваному злочинів, характер та обставини їх вчинення, поведінку підозрюваного під час та після їх вчинення, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, що вказує на існування заявлених у клопотанні слідчого ризиків, які на даній стадії досудового розслідування не зменшились.

Крім того, апеляційний суд враховує надані прокурором в судовому засіданні пояснення щодо неможливості вчасного закінчення проведення ряду необхідних слідчих дій у даному кримінальному провадженні, оскільки по справі призначено балистичну експертизу, доручено проведення процесуальних дій на іншій території, відповідно до вимог ч. 6 ст. 218 КПК України, а також надано доручення про опрацювання інформації, отриманої від операторів телекомунікацій, у порядку ст. 71 КПК України, що на думку колегії суддів є переконливими та об`єктивними обставинами неможливості завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою вірно встановлено наявність на даній стадії обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 та оцінено існування доведених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились, та враховано необхідність завершення проведення ряду слідчих та розшукових дій.

ІІІ. Щодо непомірності визначеного розміру застави.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як убачається з матеріалів провадження, ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 13.10.2019 року відносно ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 501 750 гривень, яка за результатами її перегляду ухвалою Одеського апеляційного суду від 24.10.2019 року була залишена без змін.

Проте, на переконання колегії суддів, слідчий суддя повинен був обґрунтувати належним чином визначення розміру застави та оцінити можливість зменшення раніше визначеного розміру застави.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя помилково не зазначив у резолютивній частині ухвали розмір застави, що позбавляє права підозрюваного на внесення цього розміру застави.

Апеляційний суд не може погодитися з висновками слідчого судді про неможливість зменшення підозрюваному розміру застави, оскільки на підтвердження визначеного раніше ухвалою слідчого судді від 13.10.2019 року розміру застави, слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не наведено жодних виключних підстав, які б підтверджували необхідність визначення розміру застави поза межами, передбаченими нормами ч. 5 ст. 182 КПК України, за підозрою у вчиненні тяжкого злочину.

Водночас, апеляційний суд приймає до уваги роль підозрюваного на час вчинення інкримінованих йому органом досудового розслідування правопорушень, наслідки вчинення таких правопорушень і дані про особу підозрюваного, в зв`язку з чим вважає, що на даній стадії досудового розслідування не існує виключних обставин, які б вказували на необхідність визначення застави у більшому розмірі, ніж визначений положеннями ч.5 ст.182 КПК України.

Враховуючи наведене апеляційний суд прийшов до висновку, що встановлені під час апеляційного розгляду обставини є підставою для скасування ухвали слідчого судді та часткового задоволення клопотання слідчого про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням підозрюваному розміру застави в межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 153 680 гривень.

Висновки апеляційного суду.
За таких умов, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 без визначення розміру застави не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

При цьому, з урахуванням встановлених апеляційним судом конкретних обставин інкримінованих підозрюваному злочинів та даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 , що вказує на можливість на даній стадії досудового розслідування визначити підозрюваному розмір застави в межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 153 680 гривень, які на даній стадії досудового розслідування здатні запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити частково, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково, продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, визначивши підозрюваному розмір застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 196, 199, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 05.12.2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000713, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_15 , погоджене прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000713, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до трьох місяців, тобто до 12.01.2020 року відносно підозрюваного ОСОБА_8 , - задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» (№21) строком до 12.01.2020 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 153 680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

«Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум: Отримувач: Одеський апеляційний суд, Код ЄДРПОУ отримувача: 42268321, р/р 6720, банк ДКСУ в м. Київ, МФО 820172; Згідно ухвали Одеського апеляційного суду від 16.12.2019 року). Заставна сума за ОСОБА_8 ; (Судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 )».

Підозрюваний звільняється з під варти після внесення застави.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного після звільнення з під варти прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду протягом дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати до слідчого із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави, слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4