ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2551/19 Справа № 191/1200/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9
потерпілого ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000145 від 27.01.2019 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2019 року щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербове Павлоградського району Дніпропетровської області, освіта середня, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 118 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2019 року визнано ОСОБА_7 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 118 КК України та призначено йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.
Строк покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з часу його затримання.
Зараховано ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строк його затримання в порядку ст. 208 КПК України з 27.01.2019 року до 29.01.2019 року, відповідно до ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.
Цивільний позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_7 матеріальну шкоду на користь потерпілої ОСОБА_10 в сумі 1685 (одна тисяча шістсот вісімдесят п`ять) грн.
Стягнуто з ОСОБА_7 витрати на проведення судово-трасологічної експертизи № 5/4.6/153 від 21.01.2019 року в сумі 1144 (одну тисячу сто сорок чотири) гривні 00 коп.
Вирішено питання речових доказів.
Цим вироком дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ст. 118 КК України, за ознаками умисного вбивства вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони.
За обставин, встановлених судом та викладених в мотивувальній частині вироку, 27 січня 2019 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , неподалік місця свого мешкання зустрів раніше мало йому знайомого ОСОБА_11 з яким прибув до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 для спільного вживання спиртних напоїв. Далі, 27 січня 2019 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, після спільного вживання алкогольних напоїв, в кухні за вказаною адресою, між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виникла усна лайка в ході якої вказані особи почали ображати та принижувати один одного. В ході лайки, ОСОБА_11 схопивши зі стола порожню скляну пляшку з-під алкогольних напоїв, став замахуватися нею в ОСОБА_12 , та наніс йому один ковзаючий удар вказаною пляшкою, в область правого плеча. ОСОБА_7 діючи умисно, з метою подальшого припинення протиправних дій ОСОБА_13 , не оцінивши небезпечності посягання та обстановки захисту, маючи можливість захистити свої життя та здоров`я без заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, або смерті, перевищуючи межі необхідної оборони, оскільки захист явно не відповідав характеру нападу, маючи можливість передбачити настання небезпечних наслідків своїх дій, проте легковажно розраховував на їх відведення, хоча повинен був і міг їх передбачити, взяв зі стоячого поряд з ними кухонного стола в свою ліву руку кухонний ніж, та наніс два тичкових, колотих удари ножом, в грудну клітину з права, після яких, ОСОБА_13 впав спиною назад, на підлогу, а ОСОБА_7 , спотикнувшись впав зверху на ОСОБА_11 . Падаючи на ОСОБА_11 , та тримаючи перед собою, в лівій руці кухонний ніж, ОСОБА_7 , не передбачаючи можливості настання тяжких наслідків у вигляді заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, або смерті, та не бажаючи настання таких наслідків, хоча повинен був та міг їх передбачити, раптово наніс один тичковий удар в черевну порожнину. Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_11 помер на місці вчинення злочину, за адресою: АДРЕСА_2 .
Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив обставини вчиненого ним злочину.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 просить змінити вирок суду, пом`якшивши ОСОБА_7 призначене покарання та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі із застосуванням ст. 75 КК України.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, не оспорюючи кваліфікації дій та обґрунтованість засудження ОСОБА_7 зазначає, що призначене покарання є занадто суворим і не відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.
Вказує, що беручи до уваги, що ізолювання ОСОБА_7 від суспільства недоцільно, так як його виправлення і перевиховання можливе без застосування покарання у вигляді позбавлення волі на строк два роки, він пояснив всі обставини в інкримінованому йому кримінальному правопорушення та кається в скоєному, під час досудового слідства сприяв слідчому у встановленні істини по кримінальному провадженню, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не знаходиться, працював не офіційно, має на утриманні дружину ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсіонера - інваліда 3 групи, яка потребує сторонньої допомоги, яку може їй надати тільки чоловік, так як дітей та рідних у ОСОБА_14 не має, вибачився перед потерпілою, повністю сплатив потерпілій матеріальну шкоду, потерпіла ОСОБА_10 вказує, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_7 не має.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні захисники та обвинувачений підтримали свою апеляційну скаргу, просили її задовольнити в повному обсязі.
Потерпіла просила задовольнити апеляційну скаргу сторони захисту.
Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого та просила залишити вирок без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, думку учасників, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 в умисному вбивстві, вчиненому при перевищенні меж необхідної оборони, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам провадження та підтверджений представленими у справі доказами, ніким із учасників судового провадження не оспорюється, а тому за відсутності істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції дійти в цій частині правильного висновку, не перевіряється колегією суддів, виходячи з положень ч. 1 ст. 404 КПК України.
З огляду на фактичні обставини, встановлені судом, та доведеність винуватості, вірною є і кваліфікація дій ОСОБА_7 за ст. 118 КК України.
Так, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Крім того, за положеннями ст. 75 КК України у разі, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Таке рішення має бути належним чином умотивовано.
Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обираючи ОСОБА_7 захід примусу, суд першої інстанції врахував: характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості; обставини, які пом`якшують покарання, а це щире каяття, обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння; взяв до уваги дані про особу винуватого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не знаходиться, працював не офіційно, має на утриманні дружину ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсіонера - інваліда 3 групи.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про те, що призначене покарання є занадто суворим і не відповідає тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, так як ізолювання ОСОБА_7 від суспільства недоцільно, його виправлення і перевиховання можливе без застосування покарання у вигляді позбавлення волі на строк два роки, він пояснив всі обставини в інкримінованому йому кримінальному правопорушення та кається в скоєному, під час досудового слідства сприяв слідчому у встановленні істини по кримінальному провадженню, не відповідають фактичним обставинам справи та не спростовують висновки суду щодо призначеного ОСОБА_7 основного покарання без застосування ст. 75 КК України.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, про неможливість в даному випадку застосування звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з урахуванням того, що обвинуваченим ОСОБА_7 скоєно умисно злочин, хоча і невеликої тяжкості, але внаслідок якого настала смерть людини, у небезпечний спосіб, а саме ОСОБА_7 наносив удари кухонним ножем та наніс два колотих удари ножем, в грудну клітину з права потерпілому, після яких, ОСОБА_13 впав спиною назад, на підлогу, а ОСОБА_7 , впав зверху на ОСОБА_11 , та наніс ще один удар ножем в черевну порожнину, тому суд вважав, що, за вчинений злочин необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.
Судом першої інстанції обгрунтовано було визнано обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Обраний судом першої інстанції обвинуваченому вид покарання, за переконанням колегії суддів, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, особі обвинуваченого та буде відповідати цілям покарання.
До того ж, колегія суддів зауважує, що наслідки у виді смерті людини не можуть бути компенсовані відшкодуванням шкоди у матеріальному виразі.
З урахуванням вказаних обставин, які переконливо свідчать про підвищену суспільну небезпечність особи ОСОБА_7 , на думку колегії суддів, застосування щодо нього положень ст. 75 КК України не сприятиме меті покарання - виправлення засудженого і попередження вчинення нових злочинів, а тому може бути невиправдано м`яким заходом примусу, як про це правильно вказує у вироку суд першої інстанції.
Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги захисника про наявність підстав для застосування судом першої інстанції положень ст. 75 КК України є необґрунтованими та не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції.
Отже доводи апеляційної скарги захисника не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, а тому підстав вважати, що вирок суду не відповідає вимогам ст. ст. 370, 374 КПК України колегія судів не вбачає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду без змін.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2019 року щодо ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 118 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4