Справа № 168/43/20
Провадження № 1-кп/168/16/20
У Х В А Л А
про продовження строку домашнього арешту
08 квітня 2020 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши в залі судового засідання в смт. Стара Вижівка Волинської області у ході підготовчого провадження за обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 121, ч.2. ст. 383 КК України,
клопотання прокурора про продовження строків запобіжного заходу у виді домашнього арешту,
в с т а н о в и в :
У провадження суду надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.2. ст.383 КК України, ухвалою суду від 12.02.2020 р. до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово на строк 60 днів, тобто до 11.04.2020 р. включно.
Прокурор звернувся з клопотанням про продовження строків даного запобіжного заходу.
Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 обвинувачується в вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.121, ч.2. ст.383 КК України, сторона обвинувачення зібрала достатньо доказів, які свідчать про причетність обвинуваченого до цих злочинів. Строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту закінчується 11.04.2020 р., в даний час ризики, на підставі яких він обраний не зменшились, дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на свідків і потерпілого і перешкоджати розгляду справи. ОСОБА_4 має непогашену судимість, не має постійного місця проживання, проживав за різними адресами, чинив тиск на потерпілого і свідка, які після вчинення злочинів відмовились давати показання та від написання заяви про вчинення злочину. Крім того, зазначається в клопотанні, що перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, обвинувачений ОСОБА_4 здійснював незаконний вплив на потерпілого ОСОБА_7 та свідків по даному провадженню, зокрема ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з метою їх примушування не давати показання відносно нього.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання.
Представник потерпілого просить суд вийти за межі вимог КПК та змінити запобіжний захід обвинуваченому з домашнього арешту на тримання під вартою. На підтвердження доводів зазначила, що обвинувачений продовжує чинити тиск на свідків та потерпілого через ОСОБА_11 , яка чинить психологічний тиск на свідків та потерпілого з метою спонукати їх змінити в судовому засіданні їхні показання, доказом чого є постанови суду про визнання її винною у вчиненні правопорушень передбачених ст. 173-2 КУпАП, заборонні термінові приписи, винесені щодо неї, та рішення суду про видачу обмежувального припису. Також до обрання запобіжного заходу обвинувачений був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо свідка в даній справі.
Захисник просить відмовити в клопотанні прокурора, оскільки воно є необґрунтоване, не доведене жодними доказами, зокрема не доведено тиску на свідків, не доведено ризиків, просить обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, при цьому врахувати те, що обвинувачений не порушував жодного разу запобіжного заходу, має виключно позитивні характеристики, а також такий запобіжний захід надасть йому можливість працювати та забезпечувати себе матеріально. Вважає клопотання представника потерпілого таким, що не відповідає вимогами КПК, оскільки потерпілий не наділений процесуальним правами подавати клопотання про зміну запобіжного заходу.
Обвинувачений просить обрати щодо нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Суд, заслухавши учасників провадження, приходить до такого висновку.
Згідно з ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Ухвалою суду від 12.02.2020 р. до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово на строк 60 днів, тобто до 11.04.2010 р. включно.
Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора.
Вирішуючи питання про продовження строків запобіжного заходу, що обраний ОСОБА_4 , суд враховує наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 надійшов у провадження суду, також в матеріалах клопотання щодо запобіжного заходу містяться посилання на конкретні докази, якими сторона обвинувачення буде доводити об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення. Встановлено, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми і від двох до п`яти років позбавлення волі відповідно, один із них це завідомо неправдиве повідомлення про злочин, до обрання попереднього запобіжного заходу проживав за різними адресами, не за місцем своєї реєстрації, має непогашену судимість.
Підставою для обрання від 12.02.2020 р. запобіжного заходу були твердження свідків про те, що обвинувачений неодноразово висловлював погрози на їх адресу, однак вони звернулись в поліцію із заявою про вчинення злочину лише в липні 2019 р., оскільки побоювались за своє життя. Суду були надані заяви свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і потерпілого ОСОБА_7 на адресу поліції та талони повідомлення про прийняття цих заяв.
Суд вважає, що з моменту застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 домашнього арешту до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та не змінилася обстановка, в даний час триває стадія підготовчого судового засідання, потерпілий і свідки в справі не допитані.
Враховуючи викладене, обґрунтованість доцільності продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту, тяжкість інкримінованих злочинів, наявність ризику переховування від суду, відсутність за цей час збільшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК, поведінку обвинуваченого, який з`являється на виклики суду, обставини справи, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність продовження щодо обвинуваченого строку запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК, з цих же підстав не заслуговують на увагу доводи сторони захисту про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.
Клопотання представника потерпілого про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не може бути задоволено, оскільки відповідно до ч.4 ст.176 КПК запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Керуючись ст. ст. 314, 315, 177, 181, 194 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу задовольнити.
Обвинуваченому ОСОБА_4 продовжити строк цілодобового домашнього арешту на шістдесят днів до 06.06.2020 р. включно.
Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України залишити обвинуваченому ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- утриматись від спілкування з потерпілим, свідками у даному кримінальному провадженні.
Встановити, що адресою, за якою відбуватиме арешт ОСОБА_4 , є житло, що знаходиться по АДРЕСА_1 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на Турійське ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області та на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у справі.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених ухвалою суду обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення.
Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 .
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1