пр. № 1-кп/759/564/20
ун. № 759/52/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року колегія суддів Святошинського районного суду м. Києва в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря: ОСОБА_4 ,
провівши в приміщені суду у відкритому судовому засіданні в м. Києві підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0005724 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 309 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_7 , обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , інші учасники потерпілий ОСОБА_10 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005724 від 09.08.2019 стосовно ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 309 КК України, надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 03.01.2020.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просить призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, вважаючи, що по справі дотримані всі вимоги, передбачені ст.ст.32, 291 КПК України та відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України.
Захисники заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, зазначивши, що вважають за необхідне повернути обвинувальний акт із долученими матеріалами прокурору, у зв`язку із його невідповідністю положенням ст.291 КПК України та не виконанням стороною обвинувачення вимог ст.384 КПК України. Обвинувачені та потерпілий позицію захисників підтримали. Прокурор зазначила, що обвинувачення пред`явлено за замах на вбивство за обтяжуючих обставин, у зв`язку з чим з урахуванням ст. 68 КК України неможливо призначити довічне позбавлення волі.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши долучені до обвинувального акту додатки, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Статтею 7 КПК передбачено, що кримінальне провадження за формою та змістом має відповідати його загальним засадам, у тому числі такій, як забезпечення права на захист, що належить до загальновизнаних принципів міжнародного права й розглядається як необхідна умова забезпечення права на справедливий судовий розгляд.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року проголошено право кожного на розгляд його справи незалежним та безстороннім судом, який визначено законом і який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи кримінального обвинувачення. Зазначену норму імплементовано в національне законодавство України, вона міститься у ст. 21 КПК.
Відповідно до ч. 3 ст. 31 КПК кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, а за клопотанням обвинуваченого судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних.
Тобто, за наявності відповідного клопотання обвинуваченого розгляд справ про особливо тяжкі злочини, за вчинення яких передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, віднесено до компетенції суду присяжних. У зв`язку з цим кримінальне провадження судом присяжних здійснюється відповідно до загальних правил, що передбачено КПК стосовно порядку судового провадження у суді першої інстанції, з особливостями, встановленими параграфом 2 глави 30 КПК.
Однією з таких особливостей, що притаманні цій процесуальній формі здійснення кримінального провадження, є порядок роз`яснення обвинуваченому права на суд присяжних.
У ст. 384 КПК визначено, що прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. При цьому письмове роз`яснення прокурора додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду. Суд також зобов`язаний роз`яснити право на розгляд справи судом присяжних та у разі, якщо обвинувачений заявить таке клопотання, призначити кримінальне провадження до розгляду саме таким складом суду.
Таким чином, як слідує з положень ст. 384 КПК, таке роз`яснення необхідно зробити двічі: прокурором наприкінці досудового розслідування, а також судом.
Так, відповідно до обвинувального акта ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, санкція якої передбачає покарання, зокрема у виді довічного позбавлення волі.
Проте, передані на розгляд суду матеріали кримінального провадження не містять письмового роз`яснення прокурора обвинуваченим про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних.
Верховний Суд України, переглядаючи в порядку, передбаченому п. 1 частини першої ст. 445 Кримінального процесуального кодексу України з питань неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм, визначених статтею 384 названого Кодексу (постанова від 25 червня 2015 року по справі № 5-111кс15) зазначив, що право на розгляд кримінального провадження судом присяжних є невід`ємною складовою права обвинуваченого на захист.
Порушення такого права свідчить про невиконання прокурором, судом вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на розгляд його справи в порядку кримінального провадження судом, утвореним відповідно до закону, і є порушенням права на розгляд його справи судом, визначеним законом.
Прокурор під час досудового розслідування, але у будь-якому разі до моменту складання обвинувального акта, повинен роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Письмове роз`яснення прокурора повинно бути додано до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Інформування обвинуваченого про можливість розгляду кримінального провадження щодо нього судом присяжних ще до початку судового розгляду надасть йому можливість підготуватись до реалізації такого права і його рішення з цього питання буде виваженим та обґрунтованим. Тільки у такому випадку будуть дотримані засади кримінального провадження, в тому числі й забезпечення права на захист, а судовий розгляд буде справедливим.
Таким чином, невиконання прокурором вимог ст. 384 КПК України в силу вимог п.3 ч.3 ст. 314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Отже, на думку суду, розгляд кримінального провадження, за відсутності відомостей про отримання обвинуваченими письмового роз`яснення прокурора про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних порушує гарантовані законом їм процесуальні права, в тому числі і право на захист.
При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що судовий розгляд справи призначається саме на підставі обвинувального акту, складеного у відповідності із законом, і суд не може усувати недоліки, які допущені на стадії досудового розслідування кримінального провадження, оскільки на судову гілку влади покладена функція щодо здійснення правосуддя, а не виконання обов`язків покладених на сторону публічного обвинувачення.
Суд вважає, що призначення справи до судового розгляду на підставі обвинувального акту суперечитиме загальним засадам кримінального провадження у тому числі, й забезпеченню права на захист, оскільки обвинуваченому не було роз`яснено про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних.
Що стосується твердження прокурора щодо пред`явленого звинувачення за замах на вбивство за обтяжуючих обставин та неможливості призначення покарання у виді довічного позбавлення волі, то, виходячи з системно-структурного аналізу вищезазначених норм закону та зважаючи на те, що в санкції ч.2 ст. 115 КК йдеться про злочин, за вчинення якого передбачено довічне позбавлення волі, а не про застосування такого покарання судом при призначенні покарання, наведене дає підстави для висновку, що право на суд присяжних зберігається в обвинуваченого у вчиненні цього злочину незалежно від стадії вчинення злочину (стадії, на якій цей злочин було припинено).
З урахуванням наведених підстав обвинувальний акт з додатками необхідно повернути прокурору.
Керуючись ст. 314, 369-372 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0005724 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 309 КК України, повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 8.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3