Справа № 635/388/20
Провадження № 1-кс/635/138/2020
У Х В А Л А

24 січня 2020 року селище Покотилівка Харківського району Харківської області

Слідчий суддя Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000033 від 19.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, про арешт майна, -

встановив:

21 січня 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000033 від 19.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, про арешт майна, в якому слідчий просить накласти на майно із забороною відчуження та користування, яке отримано під час досудового розслідування, а саме на: куртку зеленого кольору, розміром 42, що належить неповнолітній потерпілій ОСОБА_5 та спортивні штани сірого кольору марки «Адідас», що належать ОСОБА_6 .

Як зазначено в клопотанні слідчого, 19.01.2020 до Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення оператора 102 про те, що 19.01.2020 по вулиці Культури в смт. Рогань Харківського району Харківської області, було зґвалтовано ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомості про кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. 1, 4 ст.214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2020 за №0000033 за попередньою кваліфікацією - ч. 3 ст.152 КК України. Під час проведення досудового розслідування від неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 надійшла заява про те, що вона добровільно видає свою куртку зеленого кольору, розміром 42 та від свідка ОСОБА_6 надійшла заява про те, що він добровільно видає свої спортивні штани сірого кольору марки «Адідас». Отримані під час досудового розслідування речі, а саме: куртка зеленого кольору, розміром 42, що належить неповнолітній потерпілій ОСОБА_5 та спортивні штани сірого кольору марки «Адідас», що належать ОСОБА_6 - є безпосередніми речовими доказами вказаного кримінального правопорушення. На теперішній час вищезазначені об`єкти перебувають у Липецькому відділення поліції за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Слобожанське, вул. Першотравнева 1. Враховуючи положення ст. 98 КПК України, що отримані під час досудового розслідування вищезазначені об`єкти (куртка зеленого кольору, розміром 42, що належить неповнолітній потерпілій ОСОБА_5 та спортивні штани сірого кольору марки «Адідас», що належать ОСОБА_6 ) є речовими доказами, тобто предметами вчинення кримінального правопорушення, що зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий просить накласти на них арешт.

Слідчий Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 в судове засідання повідомлена про час, дату та місце розгляду клопотання не з`явилась, надала до канцелярії суду заяву, в якій вказала, що просить розглядати дану справу у її відсутність. Згідно положень частини першої статті 172 КПК України, неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. У відповідності до вимог частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя вивчивши надані документи, якими обґрунтоване клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статі 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора.

Згідно частини другої статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, проведення процесуальних дій, передбачених КПК України.

Згідно пункту 7 частини другої статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 2 частини першої статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів (пункт 1).

Відповідно частини третьої 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, з огляду на приведене вище та беручи до уваги матеріали справи, відповідно до статей 91 та 98 КПК України зазначене в клопотанні майно, а саме, куртка зеленого кольору розміром 42, що належить неповнолітній потерпілій ОСОБА_5 та спортивні штани сірого кольору марки «Адідас», що належать ОСОБА_6 , мають важливе доказове значення в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000033 від 19.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

Також, слідчим доведено необхідність арешту на зазначене майно, оскільки можливе його використання як доказу у кримінальному провадженні. З урахуванням викладеного, вважаю, що приведено достатньо підстав вважати, що майно, а саме, куртка зеленого кольору розміром 42 та спортивні штани сірого кольору марки «Адідас», відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України, та існує необхідність накласти арешт на нього.

Керуючись статтями 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000033 від 19.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: куртку зеленого кольору розміром 42, що належить неповнолітній потерпілій ОСОБА_5 та спортивні штани сірого кольору марки «Адідас», що належать ОСОБА_6 , шляхом встановлення заборони користування, розпорядження та відчуження вказаним майном.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1