Справа № 202/1147/20
Провадження № 1-кс/202/4086/2020
УХВАЛА
Іменем України

29 травня 2020 року слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ознайомившись з клопотанням старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000639 від 15.08.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000639 від 15.08.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

29 травня 2020 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У своєму клопотанні, слідчий зазначає, що накладення арешту на майно необхідне з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, при цьому в матеріалах клопотання відсутні докази на підтвердження подання цивільного позову про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Таким чином слідчий, всупереч вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, до клопотання не додав оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими він обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Враховуючи, що клопотання слідчого подано без дотримання вимог статті 171 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання прокурору для усунення недоліків.
Керуючись ст. ст. 98, 110, 131-132, 170-175, 309, КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000639 від 15.08.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України - повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1