Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/399/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 307 (229-1) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2020 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Кропивницький дистанційно в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 січня 2017 року

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області 25 січня 2017 року задоволено клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Спеціалізованого міжрайонного суду по кримінальним справам Алматинської області Республіки Казахстан від 29.11.2013 року щодо ОСОБА_8 . Приведено у відповідність із законодавством України вирок Спеціалізованого міжрайонного суду по кримінальним справам Алматинської області Республіки Казахстан від 29.11.2013 року відносно громадянина України ОСОБА_8 засудженого за п.«А,В» ч.3 ст.259 КК Республіки Казахстан до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. ОСОБА_8 засуджено за ч.3 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десяти) років з конфіскацією майна. Строк відбування покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі відповідно до вироку Спеціалізованого міжрайонного суду по кримінальним справам Алматинської області Республіки Казахстан від 29.11.2013 року, при приведенні його у відповідність із законодавством України, рахується з 18 липня 2013 року. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_8 строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 18.07.2013 року до 20.12.2013 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Не погодившись з даним рішенням, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в які просить змінити ухвалу місцевого суду, пом`якшивши йому покарання за вироком Спеціалізованого міжрайонного суду по кримінальним справам Алматинської області Республіки Казахстан від 29.11.2013 року, застосувавши ст.69, 69-1 КК України, мотивуючи тим, що при призначенні покарання суди України мають право враховувати обставини, що помішують покарання. Так, він вперше притягується до кримінальної відповідальності, сприяв розкриттю злочину. Крім того, санкція статті 307 ч.3 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 9 років, а санкція статті 259 ч. 3 п.а,б КК РК передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 10 років, тобто мінімальне покарання було йому призначено за вироком Спеціалізованого міжрайонного суду по кримінальним справам Алматинської області Республіки Казахстан, а тому і міськрайонний суд мав призначити мінімальне покарання.
Заслухавши доповідь судді, в дебатах пояснення ОСОБА_8 та висновок його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу засудженого, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши необхідні матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання колегії суддів, ухвала суду відповідає вказаним вимогам та вони були дотримані судом першої інстанції.

Колегією суддів встановлено, що процедура розгляду судом вказаного питання, а саме приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, судом першої інстанції дотримана.

Згідно ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 7 КК України, громадяни України, що постійно проживають в Україні, які вчинили злочини за її межами, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Нормою ст. 602 КПК України визначено, що вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Запит про виконання вироку суду іноземної держави розглядає Міністерство юстиції України, а встановивши його відповідність умовам, передбаченим міжнародним договором України, направляє до суду відповідне клопотання про його визнання і виконання вироку суду іноземної держави.
Процедура розгляду судом вказаного питання передбачена ст. 610 КПК України, якою визначено територіальну підсудність розгляду зазначеного клопотання, коло осіб, участь яких є обов`язковою в судовому розгляді, перелік документів, що подаються разом з клопотанням та повноваження суду при розгляді такого клопотання.
Згідно з ч. 3,4 ст. 610 КПК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави, дотримуючись тривалості призначеного таким вироком покарання, крім передбачених законом випадків: 1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; 2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Інших положень про обчислення строку призначеного покарання вироком іноземного суду при приведенні його у відповідність до національного законодавства, а ні закон України про кримінальну відповідальність, а ні кримінальний процесуальний закон не містять.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 засуджений вироком Спеціалізованого міжрайонного суду по кримінальним справам Алматинської області від 29.11.2013 року за п. «А,В» ч.3 ст.259 КК Республіки Казахстан, як незаконне придбання, перевезення та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів в особливо великих розмірах, вчинені за попередньою змовою групою осіб, до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Вироком Спеціалізованого міжрайонного суду по кримінальним справам Алматинської області від 29.11.2013 року також стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення судово-хімічної експертизи в сумі 67374,39 тенге.
Під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України стосовно засудженого ОСОБА_8 в порядку ст. 610 КПК України, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідно до діючого Кримінального кодексу України незаконне придбання, перевезення та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів групою осіб за попередньою змовою в особливо великому розмірі кваліфікується за ч.3 ст. 307 КК України і санкція статті за вчинення цього злочину передбачає покарання від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.
З таким рішенням суду повністю погоджується і колегія суддів.
Відповідно до ч. 3 ст. 603 КПК України суд не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави та не вирішує питання щодо винуватості особи, отже, суд, розглядаючи клопотання Міністерства Юстиції України лише вирішує питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
А, відтак, доводи апеляційної скарги засудженого щодо його незгоди з призначеним покаранням не можуть братись до уваги, оскільки в апеляційному порядку переглядається лише ухвала суду першої інстанції про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, а не сам вирок іноземної держави.
Частиною 1 ст. 612 КПК України, будь-які питання, пов`язані з переглядом вироку суду іноземної держави, вирішуються судом держави, в якій ухвалено вирок.
При цьому, порядок визначення строку позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави передбачений положеннями ч.4 ст.610 КК України, згідно якої при визначенні строку покарання у вигляді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання.
Таким чином, постановляючи оскаржувану ухвалу про приведення із законодавством України вироку щодо ОСОБА_8 , суд першої інстанції, керуючись приписами ст.610 КПК України, дотримався тривалості призначеного судом Республіки Казахстан покарання у виді 10 років позбавлення волі.
Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області при приведенні вироку Спеціалізованого міжрайонного суду по кримінальним справам Алматинської області від 29.11.2013 року, обґрунтовано кваліфіковані дії ОСОБА_8 за ч.3 ст. ст. 307 КК України з дотриманням тривалості призначеного покарання вироком іноземної держави, яке відповідає покаранню, встановленому санкцією ч.3 ст. 307 КК України.
Вищевказане також повністю узгоджується із Конвенцією про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року), зокрема, пунктом «b» частини 1 статті 9, в якій визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11, відповідно до якої, замінюючи вирок, компетентний орган, зокрема, згідно пункту «d» не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.
А тому, вважаючи, ОСОБА_8 засудженим за ч.3 ст. 307 КК України, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про визначення йому покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскації майна, тобто, таке ж, як призначене вироком Спеціалізованого міжрайонного суду по кримінальним справам Алматинської області від 29.11.2013 року.
Таким чином, перевіряючи ж доводи апеляційної скарги засудженого щодо суворості на його думку, призначеного покарання за відсутності обставин, які обтяжують покарання та вимогу про пом`якшення покарання, апеляційний суд розцінює як такі, що не ґрунтуються на вимогах кримінального та кримінального процесуального законодавства України, у відповідність до якого приводяться вироки іноземних держав, на підставі чого не можуть бути задоволенні.
Також доводи засудженого про необхідність врахування пом`якшуючих покарання обставин є необґрунтованими, оскільки під час розгляду питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України суд не уповноважений повторно переглядати пом`якшуючі обставини, які були встановлені під час ухвалення вироку, який на теперішній час набрав законної сили.
З огляду на вказані обставини колегія суддів вважає, що доводи апелянта не є підставою для скасування прийнятого судом рішення.

За наведеного, колегія суддів вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.
Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 419, 610 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.01.2017 року, якою задоволено клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Спеціалізованого міжрайонного суду по кримінальним справам Алматинської області Республіки Казахстан від 29.11.2013 року щодо ОСОБА_8 без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4