Провадження № 1-в/638/101/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2020 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, -

встановив:

19.12.2019р. засуджений ОСОБА_4 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з заявою про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.03.2018р., відповідно до Закону України «Про внесення зміни до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015р.

В судовому засіданні засуджений підтримав свою заяву та просив її задовольнити.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зважаючи на те, що правопорушення, за яким ОСОБА_4 засуджено вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.03.2018р. скоєно 21.11.2017р., тобто після змін до ст. 72 КК України.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (зі змінами у відповідності до Закону України «Про внесення зміни до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015р.), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі .

У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Судом встановлено, що вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.03.2018р р., ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України, яке вчинено 21.11.2017р.
Відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 29 серпня 2018 року щодо застосування норми права, передбаченої частиною 5 статті 72 Кримінального кодексу України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, справа №13-31-кс18), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування підлягає частина 5 статті 72 Кримінального кодексу України в редакції Закону №838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 http:/search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_56/ed_2018_07_12/pravo1/ НОМЕР_1 .html?pravo=1#56" title="Про судоустрій і статус суддів; нормативно-правовий акт № 1402-VIII від 02.06.2016">ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що оскільки правопорушення засудженим ОСОБА_4 було вчинено після 20 червня 2017 року, зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання щодо нього не може здійснюватися з урахуванням положень частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року.

Також, суд звертає увагу, що покарання за вказаним вироком призначено на підставі ст. 71 КК України, а саме було частково приєднано невідбуту частину покарання, згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.01.2015р., якою на підставі ст.71 КК України засудженому ОСОБА_4 до призначеного вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.04.2014р. покарання за ч. 2 ст. 185, ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.03.2018р., тобто визначено в межах іншого кримінального провадження та по своїй суті не є попереднім ув`язненням у кримінальному провадженні №0012996 від 21.11.2017р.

Зважаючи на вищевикладене в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ч. 5 ст. 72 КК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя