Дата документу 12.12.2019 Справа № 337/4935/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/4935/19 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/1162/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.181 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 9 листопада 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 місяці, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

встановила:

Згідно зі змістом судового рішення, 09.11.2019 до Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

При проведенні досудового розслідування було встановлено наступне:

07.11.2019 ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, будучи впевненими, що в кв. АДРЕСА_2 наявні грошові кошти та інші матеріальні цінності, вступили у злочинну змову між собою, направлену на заволодіння майном мешканців вказаної квартири - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з яким ОСОБА_7 була раніше знайома у зв`язку із спільним проживанням.

З метою реалізації зазначеного наміру, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, 07.11.2019 приблизно о 12 годині 30 хвилин підійшли до дверей кв. АДРЕСА_2 , та після того, як ОСОБА_10 , на прохання раніше знайомої йому ОСОБА_7 , відчинив вхідні двері, ОСОБА_9 із застосуванням власної фізичної сили, напав на потерпілого, наніс йому не менше двох ударів кулаком правої руки в обличчя, заштовхавши останнього в приміщення коридору квартири, а ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, в той же час пройшли в середину квартири та зачинили двері, тим самим вказані особи незаконно проникли до житла потерпілих.

Після цього, ОСОБА_9 продовжуючи напад на ОСОБА_10 , відтягнув останнього до його кімнати, де продовжуючи застосовувати насильство, небезпечне для життя та здоров`я останнього, наніс йому не менше чотирьох ударів дерев`яним табуретом по голові, від якого табурет розламався на частини. Після чого, ОСОБА_9 разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою, нанесли чисельні удари дерев`яними ніжками табурету та ногами по тулубу та голові ОСОБА_10 , завдавши останньому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани голови, закритого переламу шостого ребра зліва та контузії легенів. В той же час, ОСОБА_7 підтримувала дії ОСОБА_9 та невстановленої досудовим розслідуванням особи, надавала їм поради продовжувати напад та на відшукання цінного майна. Подолавши волю потерпілого до супротиву, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, незаконно заволоділи майном ОСОБА_10 після чого покинули місце вчинення злочину, розпорядившись викраденими грошима та майном на власний розсуд.

За даним фактом розпочато досудове розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001991 від 07.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

07.11.2019 о 14-00 годині ОСОБА_7 була затримана, про що складено протокол в порядку ст.208 КПК України.

Від надання пояснень ОСОБА_7 відмовилась в присутності її захисника ОСОБА_8 .

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування прийнятої ухвали слідчий суддя зазначив, що обґрунтованість підозри і існування ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України було доведено, натомість не було доведено інших заявлених ризиків, а також неможливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу для їх запобігання. Крім цього, вирішуючи питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу, слідчий суддя врахував відомості про її особу, міцність соціальних зв`язків, та прийшов до висновку про можливість застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

В апеляційній скарзі прокурор, зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню через істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства України. Вважає, що слідчим суддею в достатній мірі не дана оцінка доказам наданим стороною обвинувачення, які на думку апелянта свідчили як про наявність ризику переховування так і про неможливість застосування іншого ніж тримання під вартою запобіжного заходу. На підставі викладеного просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; підозрювану та її захисника, які заперечували проти апеляційної скарги; перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає у зв`язку з наступним.

Згідно з вимогами ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризиками, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам закону.

Так, звертаючись із клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий посилався на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілого та свідка у цьому ж кримінальному провадженні, тим самим перешкоджати своїми діями здійсненню об`єктивного досудового розслідування.

Відмовляючи в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 слідчий суддя вважав, що надані стороною кримінального провадження докази не свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України; не погодилась із всіма заявленими у клопотанні ризиками, передбаченими ч.1 ст.177 КПК України, а лише встановив наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України та дійшов висновку, що прокурор і слідчий не довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів. Також слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваної, її сімейний та матеріальний стан, наявність постійного місця проживання, відсутність судимостей.

Слідчий суддя зазначив, що запропонований органом досудового слідства запобіжний захід взяття під варту, є винятковим запобіжним заходом, який застосується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Слідчий суддя вважав, що прокурором не доведено обставини передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, такі обставини також не доведені і під час апеляційного розгляду ухвали слідчого судді.

Так, відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

У відповідності з п.1 ч.1 ст.176 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України. З висновками слідчого судді щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, з покладенням на останню обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, з огляду на те, що органом досудового розслідування не доведено недостатність застосування до підозрюваної інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленому ризику, погоджується і суд апеляційної інстанції.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора щодо неврахування слідчим суддею наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, є безпідставними, оскільки у своєму рішенні слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про існування лише одного із заявлених ризиків, однак не погодився з обґрунтованістю пред`явленої ОСОБА_7 підозри, інших доводів, які могли бути безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, прокурором не наведено.

За викладених у сукупності обставин, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді особистого зобов`язання в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрювана після застосування запобіжного заходу його умов не порушувала і дотримувалась покладених на неї обов`язків. Прибула в судове засідання під час апеляційного перегляду провадження.

Вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 9 листопада 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4