Справа № 199/1696/19
ВИРОК
іменем України

03.03.2020 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий: суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

За участю:

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції з Солонянською виправною колонією (№ 21)

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження №0000256 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луганськ, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не маючого на своєму утриманні малолітніх, неповнолітніх або непрацездатних осіб, який працював неофіційно, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

-23.10.2007 року Ясиноватським міським судом Донецької області за ч.2 ст.121, ч.3 ст.187, ч.1 ст.263, ст.70 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-28.02.2008 року Свердловським міським судом Луганської області за ст.395, ч.4 ст.70 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 29.01.2019 року звільнений з Солонянської виправної колонії №21 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, знову вчинив розбій.

13.02.2019 приблизно о 22-00 ОСОБА_6 перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де розпивав спиртні напої зі своїм знайомим ОСОБА_4 .

Під час вживання алкогольних напоїв ОСОБА_6 побачив у ОСОБА_4 гроші в сумі 3428 грн, які останній поклав до лівої кишені одягнутої на ньому куртки.

В цей час ОСОБА_6 визначив вказані гроші як предмет свого злочинного посягання та в нього раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, а саме грошових коштів належних ОСОБА_4

14.02.2019 близько 01-00 ОСОБА_6 , перебуваючи у вищевказаній квартирі, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), діючи умисно, з корисливого мотиву, в стані алкогольного сп`яніння, вчинюючи корисливий злочин повторно, стоячи обличчям до ОСОБА_4 та усвідомлюючи що той бачить його дії, своєю правою рукою відкрито викрав у останнього гроші в сумі 3428 грн, які перебували у лівому кармані куртки одягненої на ОСОБА_4 .

Викравши гроші, ОСОБА_6 поклав їх до правого карману штанів одягнутих на ньому та направився до коридору, намагаючись вийти з квартири і залишити місце скоєння ним злочину, однак був зупинений потерпілим ОСОБА_4 , який почав чинити опір злочинним діям ОСОБА_6 .

В цей момент у ОСОБА_6 , якому почав чинити опір потерпілий, виник злочинний умисел, спрямований на розбій відносно ОСОБА_4 , з метою заволодіння чужого майна, а саме, утримання викрадених грошей, належних ОСОБА_4 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на розбій, ОСОБА_6 , 14.02.2019 близько 01-05 на кухні вищевказаної квартири взяв кухонний ніж, після чого, діючи умисно, з корисливого мотиву, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), напав на ОСОБА_4 , якому приставив лезо кухонного ножа до горла, погрожуючи потерпілому фізичною розправою.

В свою чергу потерпілий ОСОБА_4 , реально побоюючись за своє життя чи здоров`я сприймаючи погрози як реальні, з метою припинення злочинних дій ОСОБА_6 , схопив руками останнього за руки та застосовуючи фізичну силу своїх рук зламав кухонний ніж навпіл, після чого впав спиною на підлогу, а ОСОБА_6 , утримуючи при собі гроші потерпілого в сумі 3428 грн, з місця скоєння ним кримінального правопорушення зник, причинивши матеріальну шкоду ОСОБА_4 на вказану суму

Крім того, ОСОБА_6 під час скоєння кримінального правопорушення, яка зазнала нападу (розбій), умисно причинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді 5 саден: на лівій бічній поверхні шиї у верхній третині; на лівій бічній поверхні шиї в середній третині та на лівій передньо-бічній поверхні шиї в середній третині; поверхневої різаної рани на тильній поверхні лівої кисті на проксимальній фаланзі 5-го пальця, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе у скоєнні злочину не визнавав.

Суду показав, що 29.01.2019 звільнився з місця позбавлення волі та одразу став працювати у ОСОБА_7 , який надав йому житло за місцем свого проживання: Дніпропетровська область, Солонянський район, с. Святовасилівка, та надав роботу по господарству, копав могили. За цю роботу ОСОБА_7 платив йому гроші та через деякий час, накопичивши десь з 3500 гривень, він вирішив поїхати у Луганську область відвідати батьків, відновити документи. 13.02.2019 він прибув до міста Дніпро де випадково зустрів на вулиці Калиновій свого знайомого ОСОБА_8 , з яким колись разом знаходився у тюрмі та який запросив його до дому відсвяткувати зустріч. В квартирі була співмешканка ОСОБА_9 раніше незнайома ОСОБА_10 . Разом втрьох на кухні вони їли його закуску, пили горілку, пиво, які він купив, оскільки у ОСОБА_9 не було грошей. Через деякий час ОСОБА_9 роздягнув ОСОБА_11 , запропонував йому інтимні послуги з нею. Крім того між ним та ОСОБА_9 відбулась сварка на ґрунті того, що ОСОБА_9 почав бити ОСОБА_12 . Оскільки йому стало це неприємно, він пішов з квартири. Біля будинку стояв під ліхтарем де перераховував свої гроші, коли до нього під`їхала патрульна машина поліції. Він не втікав, повідомив поліцію, що у нього все гаразд, він відбув покарання та їде додому до своїх батьків. Згодом згадавши, що залишив свою спортивну сумку в квартирі ОСОБА_4 він повернувся, однак квартира виявилась зачиненою. Вийшовши з будинку він побачив, дві поліцейські машини з потерпілим ОСОБА_9 , які під`їхали до нього, та останній сказав, що ніби то він вчинив грабіж, після чого його затримали.

Він не бив ОСОБА_9 , гроші у нього не забирав, ножем не погрожував. Грошей у ОСОБА_9 не бачив, та їх не брав, мав власні кошти у сумі близької до 3500 гривень. Він не нападав на ОСОБА_4 з ножем. Заяву на нього ОСОБА_4 написав під впливом поліції. Саме ОСОБА_9 напав на нього з ножем, який він зломив щоби не бути вбитим потерпілим, оскільки вважає що напад був заздалегідь спланований. З приводу злочину з боку ОСОБА_4 він написав заяву до поліції. Крім того, слідчий не забезпечив його адвокатом.

Також, ОСОБА_6 звертався з письмовою заявою до суду, що у райвідділу поліції у нього вимагали 50000 гривень хабара за звільнення та примусили підписати те, що він не скоював.

Допитаний у судовому засіданні з цього приводу ОСОБА_6 зазначені факти не підтвердив та спростував, зазначивши, що його працівники поліції не били, будь який тиск на нього не здійснювали, хабар у розмірі 50000 гривень не вимагали, права не порушували, не катували. Чому він це вказав у заяві не знає, пояснень з цього приводу надати не можу. Тільки підтверджує, що слідчий не забезпечив його адвокатом.

Відповідно до ч.1 ст.337, п.1,2,3,4 ч.1 ст.368 КПК України суд вважає, що мало місце діяння, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_6 , це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та ОСОБА_6 винен у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, що підтверджується доказами, отриманими під час кримінального провадження, долученими судом та дослідженими під час судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що 13.02.2019 після обіду йому зателефонував ОСОБА_6 , з яким колись разом знаходився у тюрміта сказав, що буде їхати у Донецьк. Він запропонував йому заїхати до нього у гості. Під час телефонної розмови ОСОБА_6 повідомив, що не має грошей, на що він сказав ОСОБА_6 брати таксі та їхати до нього, де він його зустріне. Також, він самостійно повідомив водію таксі свою адресу, за якою потрібно привезти ОСОБА_6 , а по приїзду на вул. Калинову, він, заплатив таксисту за ОСОБА_6 200 гривень. ОСОБА_6 приїхав близько 19-00 години вечора, із собою, окрім сумки нічого не мав, був одягнений у куртку, розповів, що працює у фермера, який йому нічого не сплачує. ОСОБА_6 був присутнім при тому як його співмешканка ОСОБА_13 передавала йому гроші, після чого вони разом із ОСОБА_6 пішли на заправку, де купили пляшку горілку та цигарки. Повернувшись до квартири, він та ОСОБА_6 розпивати спиртні напої, коли ОСОБА_6 сунув свою руку у лівий карман його куртки в яку він був одягнений. та почав тікати. Він наздогнав у коридорі ОСОБА_6 на що, останній побіг на кухню де схопив двома руками кухонного ножа, який приставив йому до шиї, при цьому сказав: «Віддавай гроші, мені втрачати нічого, я переріжу тобі горло». Ніж перед тим лежав на столі, він належав власнику квартири, яку вони із співмешканкою ОСОБА_13 орендували. Він намагався відштовхнути від себе ОСОБА_6 , в наслідок чого лезо ножа відламалось від руків`я, та він впав біля дверей кімнати, ОСОБА_6 почав бігти до нього, на що він схопив горщик з квіткою, який кинув у ОСОБА_6 , після чого той втік з квартири. При самому конфлікті співмешканка ОСОБА_13 присутньою не була, оскільки віддавши гроші ОСОБА_4 , вона пішла спати. Він не нападав на ОСОБА_6 та намагався відібрати у нього гроші, які належали йому та ОСОБА_14 . Після конфлікту із ОСОБА_6 він мав порізи на шиї та трохи на руках, саме від цього ножа, оскільки під час сутички він двома руками стримував ножа. Після конфлікту він викликав поліцію та побіг за ОСОБА_6 , був присутнім при його затриманні. Про інцидент, який відбувався з ОСОБА_6 , він розповів своїй співмешканці ОСОБА_13 лише вранці. Він або ОСОБА_11 не скоювали напад з ножем на ОСОБА_6 . Також, він не бив ОСОБА_11 , яку ОСОБА_6 не захищав та не роздягав у присутності обвинуваченого свою співмешканку, не пропонував ОСОБА_6 інтимні послуги з останньою. ОСОБА_6 його оговорює, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за злочин та уникнути покарання. Поліція його не примушували писати заяву на ОСОБА_6 , а він добровільно, за своїм власним бажанням, написав заяву.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що за позитивними рекомендаціями свого хресника, який працює в колонії, по відбуттю покарання, з місць позбавлення волі, він забрав обвинуваченого ОСОБА_6 , та поселив його в себе в дома. Кормив, платив йому кошти за його роботу, в майбутньому планував зробити йому документи. ОСОБА_6 прожив у нього близько двох тижнів, зарекомендував себе з позитивної сторони як працьовита людина. У лютому 2019 останній повідомив йому, що має намір зробити собі паспорт, та вимушений поїхати до Луганської області, на що він надав ОСОБА_6 кошти у сумі близько 500-600 гривень на поїздку. ОСОБА_6 поїхав, він більше його не бачив. ОСОБА_6 був одягнений у шапку, куртку, була із ним сумка з речами.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні показала, що 13.02.2019 вона разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_4 купували для себе харчі, в цей час її співмешканець ОСОБА_4 здзвонився з ОСОБА_15 , хто перший, кому зателефонував, вже не пам`ятає. Під час телефонної розмови ОСОБА_4 сказав ОСОБА_15 приїздити до нього у гості. ОСОБА_6 їй відомий зі слів ОСОБА_4 , який їй і повідомив, що він із ОСОБА_6 відбував покарання в тюрмі. ОСОБА_4 характеризував ОСОБА_6 з позитивної сторони. Того ж дня, близько 19-00 години вечора вони із ОСОБА_4 зустріли ОСОБА_6 , який приїхав до них на таксі, мав із собою сумку та шматок сала. ОСОБА_4 сплатив за послуги таксі. ОСОБА_15 мав із собою спортивну сумку великого розміру, та пляшку горілки, грошей у ОСОБА_6 вона не бачила. Після зустрічі вони сиділи на кухні та розпивали спритні напої, на трьох чоловік у них було дві пляшки горілки, сиділи близько двох годин, а потім вона пішла спати. Згодом її співмешканець ОСОБА_4 розбудив її та попросив у неї гроші, на що вона дістала гроші з карману своєї куртки, в сумі близько 4000 гривень, купюрами номіналом 200 гривень. Гроші належали їй, оскільки вона їх отримала на передодні, заклавши свій телефон до ломбарду. Це відбувалось в коридорі, в присутності ОСОБА_6 , де вона віддала їх ОСОБА_4 , після чого чоловіки пішли, а вона знову пішла спати.

В ранці наступного дня, зі слів ОСОБА_4 їй стало відомо, що ОСОБА_6 , погрожуючи ножем забрав гроші у ОСОБА_4 . Вона у останнього побачила ушкодження на шиї та руках у вигляді порізів. Зі слів ОСОБА_4 на нього із кухонним ножем напав ОСОБА_6 , який хотів зарізати ОСОБА_4 . Як їй стало відомо конфлікт відбувся через те, що ОСОБА_4 побачив, як ОСОБА_6 забрав у нього гроші з карману.

Після того, як віддала ОСОБА_4 гроші, вона пішла спати оскільки перебувала в стані алкогольного сп`яніння, та що саме відбувалось у приміщенні квартири за її відсутності, вона не бачила та не чула. Коштовних речей з квартири не пропало, тільки вказані гроші.

13.02.2019 вона мала власні грошові кошти, близько 4000 гривень, номіналом по 200 гривень, які в подальшому віддала своєму співмешканцю ОСОБА_4 , які той частково витрачав на придбання спиртних напоїв для себе та ОСОБА_6 .

Під час того як вони разом розпивали спиртні напої, конфліктів поміж ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не було, з ножем вона або ОСОБА_4 не кидались на ОСОБА_6 ,. ОСОБА_4 її не роздягав, не пропонував з нею інтимні послуги ОСОБА_6 . ОСОБА_4 її не бив. Вважає, що такими показами ОСОБА_6 намагається уникнути покарання та кримінальної відповідальності за злочин, перекласти провину з себе на них, оговорює її та ОСОБА_4 ,

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні показав, що у 2019 році, він як працівник поліції, під час патрулювання на службовому авто разом із напарником ОСОБА_17 , по лінії 102 отримали виклик. За цим викликом намагались знайти заявника, оскільки заявник не мав засобів зв`язку. Під час подальшого патрулювання, вони за адресою вул.Калинова,53, побачили нетверезого чоловіка, який сидячі під деревом перераховував гроші. Підійшовши до нього, поцікавились, чи не є він заявником, на що чоловік спокійно відповів, що допомоги не потребує та просто рахує гроші. Втекти від працівників поліції не намагався. Оскільки він із напарником не зовсім володіли інформацією, а саме, що трапилось та зникло у заявника, продовжили своє патрулювання. Та лише згодом, знайшовши заявника, який дав опис підозрюваного та повідомив, що у нього зникло, встановили, що чоловік якого раніше було виявлено під деревом рахуючого гроші це і є підозрюваний, в подальшому його виявили та знайшли при ньому гроші на які вказував заявник. Потерпілий ОСОБА_4 знаходився у нетверезому стані, був знервованим та вимагав щоб йому швидше повернули гроші, заявляв що було викрадено 4000 гривень. Він був присутнім на вул. Калиновій при вилученні у ОСОБА_6 грошових коштів, у розмірі близько 4000 гривень, великими купюрами. ОСОБА_6 був спокійний, пояснював, що це його кошти які він отримав за роботу, а потерпілий ОСОБА_4 повідомляв, що в цей день він продав свій мобільний телефон та отримав за нього гроші. ОСОБА_4 пояснював, що він із ОСОБА_6 нещодавно познайомились, сиділи у нього вдома та випивали. Між ними виникла суперечка, і з погрозами та використанням кухонного ножа ОСОБА_6 заволодів грошима потерпілого. Про те що, потерпілий має якісь тілесні ушкодження повідомлень не надходило. ОСОБА_4 зазначав, що ОСОБА_6 взяв кухонного ножа та сказав йому, якщо він не віддасть йому гроші, він його заріже, на що потерпілий віддав кошти ОСОБА_6 . Патрульною поліцією ніж не вилучався, слідчо-оперативною групою вилучались лише грошові кошти.

Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні показав, що в період з 13.02.2019 він заступив на чергування зі своїм напарником. Близько першої години ночі 14.02.2019, вони отримали виклик про розбійний напад, точних даних щодо адреси заявником не було вказано. Рухаючись на виклик зв`язались із заявником по телефону, заявник також не міг чітко вказати де він знаходиться, оскільки не орієнтується в районі. Згодом заявник повідомив, що перебуває біля магазину «Брусничка». Прибувши до вказаного магазину, заявника не виявили, лише згодом на протилежній вулиці побачили чоловіка який махав рукою, ним виявився ОСОБА_4 . Під час спілкування з ОСОБА_4 йому стало відомо, що останнього пограбували коли той знаходився у себе в квартирі, де розпивав з малознайомим йому чоловіком спиртні напої, а той під погрозою ножа забрав у ОСОБА_4 гроші та втік з квартири. В ході розмови з ОСОБА_4 , по радіо ефіру другий екіпаж патрульної повідомив, що виявлено схожого за прикметами чоловіка, який сидить на землі з грошима. Після чого разом із ОСОБА_4 направились до іншого екіпажу. ОСОБА_4 одразу впізнав чоловіка ОСОБА_6 , та сказав, що це саме той його пограбував. Він бачив на потерпілому кров в області шиї, на долонях, про те що у нього є травма ОСОБА_4 не повідомляв. Під час затримання ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_4 постійно лаявся, та казав що грошей було у сумі 4000 гривень, а ОСОБА_6 вказував, що це його гроші, оскільки він їх заробив, вказане ОСОБА_4 заперечував. ОСОБА_6 був вдягнутий у дублянку, та шапку, втекти не намагався, був з явними ознаками алкогольного сп`яніння. ОСОБА_4 зазначав, що він із затриманим разом розпивали спиртні напої, потім під час сварки, з погрозою ножем, який наставляв йому до горла ОСОБА_6 , останній забрав у нього гроші та втік з квартири.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні показав, що він працівник поліції та ввечері 14.02.2019, отримавши виклик про грабіж та приблизну адресу, разом із напарником ОСОБА_16 поїхали на вул. Калинову, де побачили чоловіка, який сидів та рахував гроші. Підійшовши до нього, запитали чи все у нього гаразд, той відповів, що все гаразд, після чого вони поїхали далі. Однак, згодом отримали орієнтування про грабіж, та повернулись до того чоловіка, оскільки він підходив до отриманого опису, в той час під`їхав інший екіпаж разом із потерпілим ОСОБА_4 . Потерпілий вказував на ОСОБА_6 як на того, який відібрав у нього гроші. Під час поверхневій перевірці ОСОБА_6 , у останнього були вилучені гроші. ОСОБА_6 був у стані алкогольного сп`яніння, казав, що це його гроші, і що він їх заробив, втекти від працівників поліції не намагався.

Відповідно до рапортів працівників поліції від 14.02.2019 ними був отриманий виклик «розбій». Заявник повідомив, що малознайома йому особа на нього напала з ножем та заволоділа 4000 гривень При відпрацюванні території вони виявили ОСОБА_6 , який мав при собі десь 4000 гривень та на якого вказав заявник як на ту особу, яка здійснила розбій.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 14.02.2019, вбачається, що ОСОБА_4 просить органи поліції прийняти міри до ОСОБА_6 , який 14.02.2019 під погрозою ножа заволодів грошима у сумі 4000 гривень.
З протоколу не вбачається, що ОСОБА_4 звернувся із заявою під якимось примусом, тиском з боку працівників поліції. Він був попереджений під особистий підпис про кримінальну відповідальність згідно зі ст.383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину. Також, ОСОБА_4 власноручно як заявник зазначив, що відомості викладені у протоколі з його слів записані вірно та ним прочитані.
З огляду на викладене, суд вважає, що заява ОСОБА_6 про вплив поліції на ОСОБА_4 відносно написання потерпілим на нього заяви, є необґрунтованим.

Згідно протоколу огляду місця події від 14.02.2019 у ОСОБА_6 були вилучені 3428 гривень, визнані речовими доказами.

Відповідно до протоколу огляду від 14.02.2019 квартири АДРЕСА_4 , на час огляду на полу в квартирі повсюди розсипана земля для квітів, лежить рукоять з-під ножа, яка визнана речовим доказом, на кухні стоїть пляшка з-під горілки «Хлібний дар», продукти харчування.

Виявлена слідчим обстановка в квартирі, яка зафіксована у протоколі огляду підтверджує покази потерпілого ОСОБА_4 , що він оказував супротив ОСОБА_6 , в тому числі кидаючи в обвинуваченого горщик із землею та квітами.

З протоколу слідчого експерименту від 22.02.2019 та фото-таблиці до протоколу за участі потерпілого ОСОБА_4 вбачається, що останній підтвердив свої покази відносно подій скоєння злочину ОСОБА_6 14.02.2019. Так, потерпілий ОСОБА_4 відтворив вказані події, зазначивши, що коли ОСОБА_6 відібрав у нього гроші, вони опинилися обличчями один до одного. Обвинувачений тримав двома руками ніж, яким намагався спричинити йому тілесні ушкодження в області шиї. У відповідь він схопив руками руки ОСОБА_6 та між ними почалась боротьба, під час якої ОСОБА_6 притиснув його до стіни, при цьому лезом ножа декілька раз доставав до його шиї. Він сильно стиснув руки ОСОБА_6 , від чого відламалась рукоятка ножа, після впав на підлогу, а ОСОБА_6 зник з місця вчинення злочину.

Відповідно до висновку експерта № 605е від 22-25.02.2019 у ОСОБА_4 при огляді 14.02.2019 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: 5 саден - у верхній третині лівої вушної раковини з частковим переходом на її задню поверхню, у носо-губному трикутнику праворуч та на правій щоці; поверхневої різаної рани на долонній поверхні правої кисті в проміжку між 1-ю та 2-ю п`ясними кістками; двох саден на задній поверхні лівого ліктьового суглобу; двох саден на внутрішній поверхні лівого променево-зап`ясткового суглобу та на тильній поверхні правої кисті в проекції голівки 3-ї п`ясної кістки. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння (садна на обличчі, лівій вушній раковині, та лівому ліктьовому суглобі місцями під темно-червоними кривавими коринками, місцями з підсохлим буро-червоним дном, нижче рівня оточуючої шкіри; різана рана вкрита темно-червоною кривавою коринкою), можливо вказати, що термін їх спричинення становить біля 1-й доби до моменту огляду. Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: саден не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) можливо з обмеженою контактуючою поверхнею. Тілесне ушкодження у вигляді: різаної рани лівої кисті, спричинено від механічної дії гострого предмету, який володів ріжучими властивостями, яким могло бути і лезо ножа або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями, що підтверджується характером рани. Термін спричинення тілесних ушкоджень у вигляді: саден на внутрішній поверхні лівого променево-зап`ясткового суглобу та на тильній поверхні правої кисті в проекції голівки 3-ї п`ясної кістки (під буро-коричневими коринками, вище рівня оточуючої шкіри), становить біля 1,5-3 доби до моменту огляду.

Відповідно до висновку експерта № 606е від 22-25.02.2019 у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді 5 саден: на лівій бічній поверхні шиї у верхній третині; на лівій бічній поверхні шиї в середній третині та на лівій передньо - бічній поверхні шиї в середній третині; поверхневої різаної рани на тильній поверхні лівої кисті на проксимальній фаланзі 5-го пальця, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння (садна з підсохлим буро-червоним дном, нижче рівня оточуючої шкіри; рана вкрита темно-червоною кривавою коринкою), можливо вказати, що термін їх спричинення становить біля 1-й доби до моменту огляду. Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони спричинені від не менш як 3-х механічних дій. Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: саден не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) можливо з обмеженою контактуючою поверхнею. Тілесне ушкодження у вигляді: різаної рани лівої кисті, спричинено від механічної дії гострого предмету, який володів ріжучими властивостями, яким могло бути і лезо ножа або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями, що підтверджується характером рани. Локалізація та характер виявлених у нього тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру на які вказує ОСОБА_4 в ході проведення слідчого експерименту за його участі.

Відповідно до висновку експерта № 5/4.6/177 від 20.02.2029, два сліди пальців рук розмірами 14 х 22 мм та 13 х 22 мм, вилучені в ході огляду за адресою: АДРЕСА_3 з поверхні рукоятки ножа, придатні для ідентифікації за ними особи (осіб), залишені середнім пальцем лівої руки та безіменним пальцем лівої руки ОСОБА_6 .

Суд не погоджується з заявою ОСОБА_6 , що його не було забезпечено захисником, оскільки події скоєного ним злочину відбулися 14.02.2019 та в той же день 14.02.2019 відповідно Доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, яка відповідно до положень кримінального процесуального законодавства вважається затриманою та/або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (час видачі доручення 17 год. 25 хв.), Регіональний центр призначив для нього захисника адвоката ОСОБА_5 , якій здійснював захист обвинуваченого на протязі досудового розслідування та під час судового розгляду кримінального провадження, та почав діяти з моменту складання слідчим 14.02.2019 у період часу з 20-05 до 20-25 годині протоколу затримання ОСОБА_6 як особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

За час досудового розслідування ОСОБА_6 не скаржився на порушення свого права на захист. Відомості щодо участі обвинуваченого без захисника у якій не будь слідчої дії або складання процесуальних документів слідчим за його участі без захисника, суду не відомі та стороною обвинувачення в якості доказу не надані.

Перевіряючи заяву ОСОБА_6 до суду з приводу злочину з боку ОСОБА_4 та що він за цей факт написав заяву до поліції, судом встановлено наступне.

На запит до суду з Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровської області надійшли копії двох рапортів від працівників поліції, що в Амур-Нижньодніпровськом ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровської області зареєстрований матеріал ЖЄО № 4490 від 14.02.2019 з приводу отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , та як пояснив останній вказані ушкодження він отримав 14.02.2019 від ОСОБА_20 в ході сутички. З письмовою заявою ОСОБА_6 відмовився звертатися до органів внутрішніх справ, мотивуючи це особистим бажанням.

Відповідно акту медичного дослідження (обстеження) № 525 від 14.02.2019 у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: саден на обличчі праворуч, лівій вушній раковині та обох верхніх кінцівках, поверхневої різаної рани долонної поверхні правої кісті, що спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), а різана рана правої кисті від дії гострого предмету, який володів ріжучими властивостями. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння (садна на обличчі, лівій вушній раковині та лівому ліктьовому суглобі місцями під темно-червоними кривавими коринками, місцями з підсохлим буро-червоним дном, нижче рівня оточуючої шкіри, різана рана вкрита темно-червоною кривавою коринкою), можливо вказати, що термін їх спричинення становить біля 1-ї доби до моменту огляду. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Як вбачається з акту судовомедичного дослідження ОСОБА_6 , викладаючи експерту обставини справи, зазначив, що йому тілесні ушкодження ніхто не спричиняв. За яких обставин йому були спричинені тілесні ушкодження, наявні на ньому, він не пам`ятає.

Версію обвинуваченого ОСОБА_6 , що «його оговорюють, а саме, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_11 намагались відібрати у нього його гроші та здійснили на нього напад з ножем», суд також відхиляє.

Суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки ці покази, посилення на невинуватість, не знайшли свого підтвердження в ході судового слідства, повністю спростовуються об`єктивною сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою і не мають протиріч.

Потерпілий ОСОБА_4 , свідок ОСОБА_13 проти показів ОСОБА_6 заперечували та дали покази, що саме обвинувачений із застосуванням ножа здійснив напад на ОСОБА_4 та заволодів грошовими коштами, які належать ОСОБА_13 .

Суд розцінює відповідні покази ОСОБА_6 як усталену модель захисту, перекладання своєї провини за скоєний злочин на потерпілого та свідка ОСОБА_13 , форму реалізації права на захист і бажання будь-яким засобом уникнути кримінальної відповідальності і покарання за вчинений ним умисний тяжкий злочин,і вважає, що показання обвинуваченого не впливають будь-яким чином на доведеність його вини у вчиненні суспільно-небезпечного діяння або на кваліфікацію вчиненого, тому суд не може його показання взяти до уваги.
Суд вважає, що відповідні покази ОСОБА_6 , які суперечать показам потерпілого та свідків ОСОБА_11 та працівників поліції, про розвиток подій, свою поведінку, заперечення щодо скоєння розбійного нападу, умисного нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, підлягають відхиленню, оскільки ці покази обвинувачений явно підлаштовує під фактичні обставини, які встановлювалися під час дослідження інших доказів та є вочевидь надуманими.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_6 не скоєно кримінального правопорушення, та недійсності окремих доказів судом відхиляються, оскільки вони зводяться до особистого тлумачення норм матеріального та процесуального закону і хибній оцінці одиничних доказів. При цьому, сторона захисту оцінює і тлумачать такі докази на свій лад, вибірково, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.
Мотиви доводів сторони захисту фактично ґрунтуються на незгоді сторони захисту із показами потерпілого, свідків під час судового провадження за даним кримінальним провадженням, висновками експертів, протоколом слідчого експерименту, речовим доказом, тобто, доказами, які були отримані стороною обвинувачення під час досудового розслідування.
Всі докази у кримінальному провадженні отримані у передбаченому Кримінальним процесуальним Кодексом України порядку, є належні та допустимі.

Недопустимих доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини або доказів та відомостей, які стосуються особи обвинуваченого не має.

Таким чином, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_6 у скоєному кримінальному правопорушенні поза всяким розумним сумнівом доведена і підтверджується обсягом досліджених судом в судовому засіданні доказів в їх сукупності та взаємозв`язкута не викликають у суду сумнівів. Недопустимих доказів згідно вимог ст.ст. 87-89 КПК України судом не встановлено. Порушень вимог КПК України, які б могли спростувати висновки суду під час розгляду справи судом встановлено також не було.

Оцінивши зазначені докази, суд приходить до висновку про їх належність, допустимість і достовірність. Наведені докази повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми, логічними, послідовними для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого та не викликають у суду сумнівів у їх правдивості.
Порушень вимог закону щодо відкриття доказів стороні захисту, суд не вбачає.

Також, суд зазначає, що належних та допустимих доказів захисту на спростування доводів обвинувачення під час судового розгляду суду не надано.

Під час вирішення питання про допустимість доказів важливе значення має істотність порушення прав і свобод людини, а тому не усі порушення, допущені сторонами при збиранні доказів, є підставою для визнання доказів недопустимими, а відтак і вирішення питання про порушення права на справедливий суд. З огляду на зазначене суд приходить до висновку про відсутність процесуальних порушень з боку сторони обвинувачення, що могли вплинули на об`єктивність та повноту обставин, що підлягають доказуванню відповідно до вимог ст. 91 КПК України.

А тому суд, дослідивши та оцінивши всі докази по справі, вважає, що винність ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України доведена у повному обсязі.

Тобто, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення в повному обсязі.
З огляду на викладене, суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого особою, яка раніше вчинила розбій.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд керується вимогами ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 9 жовтня 2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Відповідно до положень ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Прокурор пропонував суду обрати обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна, потерплий не заперечував.

Обвинувачений, захисник просили суд ухвалити виправдувальний вирок.

Загальні засади призначення покарання спрямовані на забезпечення принципів законності, обґрунтованості, індивідуалізації, гуманності і справедливості, співмірності покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою провину не визнав, не розкаявся, не висловив жаль з приводу вчиненого.

ОСОБА_6 раніше був засуджений і через нетривалий час після звільнення з місць позбавлення волі, офіційно не працював, постійного житла в м. Дніпрі не мав, скоїв умисний тяжкий насильницький злочин, який представляє велику суспільну небезпеку, має не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує його судимість за умисний злочин, передбачений ст.395 КК України, та те, що обвинувачений вчинив новий умисний злочин, передбачений ч.2 ст.187 КК України, тобто, рецидив злочинів, в стані алкогольного сп`яніння, що за ст.34, пунктами 1 та 13 ч.1 ст.67 КК України, суд вважає обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, що пом`якшують покарання, не встановлені.

Встановлені судом фактичні обставини вчиненого ОСОБА_6 злочину, наведені обставини про його особу, дають підстави для висновку про антисоціальну спрямованість особи обвинуваченого та усталеність його протиправної поведінки, а також про те, що він зневажливо ставиться до суспільства та встановлених у ньому правил, життя та здоров`я інших людей, і є особою зухвалою та схильною до вирішення своїх життєвих проблем, в тому числі матеріального характеру, шляхом вчинення насильницьких дій відносно інших людей.

Враховуючи ступінь тяжкості злочину, який вчинив ОСОБА_6 , велику суспільну небезпеку злочину, характер злочину, який було скоєно обвинуваченим із застосуванням ножа, корисливий мотив злочину, обставини, обтяжуючі покарання, виняткову стійкість злочинних намірів ОСОБА_6 щодо скоєння умисних тяжких злочинів, тому суд вважає, що це свідчать про небезпеку обвинуваченого для суспільства, і, на думку суду, є обставиною для призначення підсудному покарання виключно у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для обвинуваченого, його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін, оскільки тяжкість та підвищена суспільна небезпека вчиненого обвинуваченим злочину, встановлені судом негативні відомості про його особу, дають підстави вважати можливим ухилення від суду., переховування, скоєння інших злочинів.

Крім того, підлягає скасуванню арешт майна по кримінальному провадженню №0000256 грошових коштів в сумі 3428 гривень, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15.02.2019 та які підлягають поверненню власнику ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта з боку Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України у розмірі 1001,00 гривні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України

Керуючись ст.ст.368-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців з конфіскацією всього майна, яке належить засудженому.

До набрання вироку законної силу залишити ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з 14.02.2019 року.

Скасувати арешт майна по кримінальному провадженню № 0000256 грошових коштів в сумі 3428 гривень, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.02.2019 та повернути власнику ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта з боку Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України у розмірі 1001,00 гривні.

У відповідності з п.3 ч.6 ст.100 КПК України рукоятку від ножа (без леза) знищити.

Обвинувачений, захисник, прокурор та потерпілий мають право подати скаргу на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до Дніпровського апеляційного суду

На підставі ч.6 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику, а потерпілому копію вироку - надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1