Справа № 183/2611/17
№ 1-кп/183/742/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Ухвалено 06 лютого 2020 року в м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001262 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біласовиця Воловецького району Закарпатської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, судимого останній раз: 23.05.2019 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

23 квітня 2017 року приблизно о 17.00 годині ОСОБА_3 знаходився на кухні будинку АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення велосипеду, що належить ОСОБА_5 , який стояв у коридорі вищевказаного будинку.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , 23 квітня 2017 року приблизно о 17.20 годині вийшов з кухні будинку АДРЕСА_3 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно викотив з коридору вказаного будинку на вулицю, через незачинену хвіртку велосипед червоного кольору з написом «Океан», що належить ОСОБА_5 , тим самим викрав його.
З викраденим майном ОСОБА_3 з місця скоєння злочину втік, в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 984 гривні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 обставини викладені в обвинувальному акті не оспорював та повністю їх підтвердив, від надання пояснень відмовився на підставі ст. 63 Конституції України. В скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд провадження за її відсутності, в якій зазначила, що шкода їй відшкодована повністю, претензій до обвинуваченого не має, просила призначити ОСОБА_3 покарання на розсуд суду.

В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно за ч. 2 ст. 185 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує те, що обвинувачений вину визнав повністю, на обліку у лікарів не перебуває, за місцем відбуття покарання характеризується задовільно.

Разом з тим, судом враховується те, що ОСОБА_3 вчинив умисний корисливий злочин, які віднесено законом до категорії середньої тяжкості, враховуючи його поведінку, якою він демонструє відверте нехтування встановленими Законами України суспільними правилами поведінки, його зухвале ставлення до норм моралі та Кримінального процесуального законодавства, а також те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів на шлях виправлення не став, суспільно корисною працею не займається, немає міцних соціальних зв`язків, що дає суду підстави для призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі відсутності підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України.

Також, враховуючи те, що по даному кримінальному провадженню ОСОБА_3 запобіжний захід обрано не було та останній фактично відбував покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.05.2019 року, суд не вирішував питання щодо обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.05.2019 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців.
Початок строку покарання ОСОБА_3 рахувати з 08.07.2017 року.

Речовий доказ по кримінальному провадженню: велосипед червоного кольору з написом «Океан», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 вважати повернутим.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи № 2255-17 від 16.05.2017 року в сумі 198 гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_3 в той же строк, з моменту вручення копії вироку.
Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1