Справа №585/3295/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/311/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 585/3295/19 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10.12.2019 щодо відмови в зарахуванні строку попереднього ув`язнення у порядку ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015),

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_10 вказує на те, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення з 04.07.2013 до 31.01.2019 згідно ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015).

30.08.2019 до Роменського міськрайонного суду Сумської області від засудженого ОСОБА_8 надійшло клопотання про зарахування йому на підставі ч. 5 ст. 72 КК строку попереднього ув`язнення з 04.07.2013 до 31.01.2019.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10.12.2019 клопотання задоволено частково та зараховано строк попереднього ув`язнення з 01.11.2017 по 31.01.2019, а в іншій частині відмовлено, оскільки строк, протягом якого засуджений відбував покарання, не є попереднім ув`язненням.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_7 про залишення судового рішення без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк, зокрема п. «ґ»: перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07.02.2014 ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком 12 років. Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 22.05.2014 вирок змінений, виключено з мотивувальної частини посилання суду на частину доказів, а в іншій частині залишено без змін. Ухвалою Роменського міськрайонного суду від 22.01.2016 ОСОБА_8 зараховано в строк покарання час попереднього ув`язнення з 03.07.2013 по 22.05.2014 включно з розрахунку, визначеному в ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ від 26.11.2015). Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.11.2017 ухвалу апеляційного суду скасовано та призначений новий розгляд у суді апеляційної інстанції. На підставі ухвали судді апеляційного суду Київської області від 14.02.2018 ОСОБА_8 переведений до ДУ «Київський слідчий ізолятор» для розгляду апеляційних скарг на вирок від 07.02.2014, а ухвалою Київського апеляційного суду від 31.01.2019 вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07.02.2014 змінено, виключено з мотивувальної частини вироку посилання на частину доказів, а в іншій частині вирок суду залишено без змін.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для зарахування у строк покарання періоду часу з 23.05.2014 по 31.10.2017, оскільки протягом цього періоду часу ОСОБА_8 відбував покарання як особа, вирок щодо якої набрав законної сили, тому цей період не включається у строк попереднього ув`язнення та відповідно і не підлягає зарахуванню згідно ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ від 26.11.2015).

З аналогічних підстав є необгрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що ухвала Апеляційного суду Чернігівської області від 22.05.2014 була скасована, оскільки ця обставина не змінила статусу засудженого, який вже відбув певну частину покарання.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого, внаслідок чого оскаржене судове рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10.12.2019 відносно ОСОБА_11 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4