Єдиний унікальний № 497/124/17
Провадження № 1-кп/946/233/20
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою
15 травня 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000531, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Болград Одеської області, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 30.04.2014 року Болградським районним судом Одеської області за ч.1 ст. 317 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання на строк 1 рік;

у вчиненні злочинів, передбачених п.1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України,

встановив:

В провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 березня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 21 травня 2020 року.

Прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури подано до суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 строком на шістдесят днів, в якому прокурор посилається на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зникли, а саме є всі підстави вважати що при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, він може продовжити злочинну діяльність і вчиняти злочини, оскільки він обвинувачується у скоєнні ряду умисних особливо тяжких злочині, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, зазначає, що вкрай агресивна і зухвала поведінка ОСОБА_4 при скоєнні злочину та під час судового провадження дає всі підстави вважати, що останній продовжить свою злочинну діяльність, може вчинити фізичний і психічний вплив на свідків , а також на малолітню та неповнолітнього потерпілих, які під час судового розгляду вказали на ОСОБА_4 , як на особу, яка вчинила злочин, щодо них, тобто є достатні дані вважати, що ОСОБА_4 може вчинити інший злочин.

Обвинувачений ОСОБА_4 залишив вирішення питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на розсуд суду, його захисник ОСОБА_5 заперечує проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просить обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Суд заслухавши думки учасників судового провадження, перевіривши наявні матеріали, приходить до наступного висновку.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження. Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність чітких ознак того, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_4 на свободу, а тому строк дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 до вчинення злочину не мав постійного місця роботи, не займався суспільно корисною працею, проживав за рахунок батьків і продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно для позбавлення його можливості вчинення дій, спрямованих на уникнення покарання за вчинення ряду умисних особливо тяжких злочинів, оскільки у обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні тісні соціальні зв`язки та те, що запобіжний захід ОСОБА_4 обирався на досудовому розслідуванні.

Крім того, суд враховує відомості про особу обвинуваченого, стан його здоров`я, те що обвинувачений може продовжити злочинну діяльність і вчиняти злочини, він обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених п.1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України, санкції яких передбачає покарання у виді довічного позбавлення волі.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою, що не перевищує шістдесят днів.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу обраного відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком до 14 липня 2020 року.

Ухвала припиняє свою дію 14 липня 2020 року.

Копію ухвали направити до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» для виконання, прокурору, обвинуваченому ОСОБА_4 та його захиснику до відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя