Справа № 333/12/20
Провадження № 1-кс/333/26/20
УХВАЛА

Іменем України
04 січня 2020 року м. Запоріжжя
Слідчий-суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_3 , про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В:
04.01.2020 року слідчий Комунарського ВП ДВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 03 січня 2020 року, приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи повторно, знаходячись напроти прийомного покою КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, 10-а, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до автомобіля «Ford», червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , звідки викрав майно, яке належало потерпілому ОСОБА_7 : 2 кг бананів, вартістю 50 грн.; 1 плитку шоколаду «Milka», вартістю 30 грн.; буксировочний трос, вартістю 150 грн.; ремінь ГРМ з натяжним роликом, вартістю 200 грн.; пластикова каністра з автомобільним маслом 15V40 об`ємом 5 літрів, вартістю 500 грн.; балонний ключ, вартістю 200 грн., чим спричинив матеріальні збитки за загальну суму 1 130 грн., але не вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий працівниками поліції на місці скоєння злочину, які запобігли доведення злочинного умислу ОСОБА_6 до кінця.
04.01.2020 року, підозрюваний ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, під час затримання, в ході особистого обшуку, було виявлено та вилучено: мобільний телефон «Philips», у корпусі чорного кольору, без сім-карти, IMEI 1: НОМЕР_2 ; IMEI 2: НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Nomi I 185», в корпусі чорного кольору, з сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_4 , IMEI: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 .
Враховуючи вищевикладене, слідчий просить накласти арешт на зазначене вище вилучене в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_6 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України, майно, з метою забезпечення його схоронності, оскільки воно може бути використане, як забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову, у разі подання такого.
Слідчий, прокурор, кожен окремо, у судовому засіданні клопотання підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити.
Захисник у судовому засіданні, посилаючись на необґрунтованість даного клопотання, просила у задоволенні клопотання відмовити. Підозрюваний підтримав думку захисника.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши клопотання і додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 04.01.2020 року до ЄРДР були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України (кримінальне провадження № 0000021). Клопотання слідчого про арешт майна погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_3 . До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження.
Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. На підставі ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Підставою для застосування арешту майна для досягнення цієї мети (збереження речових доказів) є наявність обставин, які б свідчили про наявність ризиків приховування, пошкодження, перетворення, псування, зникнення, втрати, знищення, тощо цього майна. Проте, у матеріалах провадження відсутні відомості про існування таких ризиків.
Такої мети, як досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування у даному кримінальному провадженні та збереження вилученого майна, КПК України не передбачено.
Крім того, відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Відповідно до вимог ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.
Арешт майна, зазначеного в клопотанні слідчого, не відповідає нормам діючого законодавства і суттєво порушило б право власника на своє майно.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що підстави для накладення арешту на майно, а саме: мобільний телефон «Philips» у корпусі чорного кольору, без сім-карти, IMEI 1: НОМЕР_2 ; IMEI 2: НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Nomi I 185», в корпусі чорного кольору, з сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_4 , IMEI: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , відсутні.
Керуючись ст. ст. 170-175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 про арешт майна відмовити.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 04.01.2020 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1