Категорія:запобіжний захід. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора прокуратури Волинської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.09.2019 в кримінальному провадженні № 0001449 щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

10.09.2019 на адресу Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання захисника - адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який захід щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, судимого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.05.2014 за ч.4 ст.190 КК України до покарання із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання 22.07.2014 відповідно до ст.2 Закону України «Про амністію в 2014 році».
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 11.09.2019 клопотання захисника задоволено.
Змінено відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк досудового розслідування кримінального провадження.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки:
- негайно прибувати на виклик слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Волинській області, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження 0001449 від 24.04.2019, прокурора відділу прокуратури Волинської області та судді Луцького міськрайонного суду Волинської області;
- цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- не спілкуватись із свідками та потерпілими у даному провадженні.
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон (в разі наявності).
- носити електронний засіб контролю.
Звільнено підозрюваного ОСОБА_8 з-під варти в залі суду негайно.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 в даний час підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, однак підозра у вчиненні тяжкого злочину не є безпосередньою підставою для застосування виняткового запобіжного заходу. Також захисником доведено, що ОСОБА_8 співпрацює з органом досудового розслідування, надає покази та має на утриманні малолітнього сина, який потребує стороннього догляду та дружину, якій необхідне лікування. Окрім того, судом не встановлено негативної процесуальної поведінки останнього, тому з метою належної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування, суд дійшов висновку, що клопотання захисника слід задовольнити та змінити відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, на строк досудового розслідування кримінального провадження, із покладенням обов`язків, що передбачені ст. 194 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Зазначає, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вважає, що обставини, на які суд врахував при зміні запобіжного заходу, не відповідають дійсності та не підтверджені матеріалами провадження. Зокрема, ОСОБА_8 не визнав своєї вини у скоєнні злочину, не співпрацює з органом досудового розслідування. Жодних підтверджуючих документів про необхідність лікування його дружини захисником не було додано до клопотання. Слідчим суддею також не враховано, що в ході досудового розслідування потрібно допитати ще ряд свідків, а тому ризик незаконного впливу на них зі сторони ОСОБА_8 залишається існувати.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора, який підтримував апеляційну скаргу та просив скасувати рішення слідчого судді і застосувати щодо підозрюваного винятковий запобіжний захід, пояснення ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ч.ч.1,4 ст.201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно із ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вимогами ч.1 ст.194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерело права.

Як зазначив ЄСПЛ у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

При цьому, відповідно до правової позиції ЄСПЛ, викладеної в п. 80 рішення від 10.02.2011 р. «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом.

Так, 13 червня 2019 року ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області відносно підозрюваного ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При застосуванні запобіжного заходу слідчим суддею було встановлена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину, а також з врахуванням тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винним, та того, що слідчим суддею було встановлено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим слідчий суддя дійшов до висновку про неможливість застування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

10 вересня 2019 року захисник ОСОБА_7 звернулась з клопотанням про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 , посилаючись на те, що встановленні при застуванні запобіжного заходу ризики зменшилися, на його утриманні перебуває малолітня дитина, має постійне місце проживання.

Ухвалою слідчого судді від 11 вересня 2019 року було задоволено клопотання захисника та підозрюваному ОСОБА_8 був змінений запобіжний захід з тримання під варти на домашній арешт.

Слідчий суддя задовольняючи клопотання захисника зазначив, що ОСОБА_8 співпрацює з органами досудового розслідування, має на утриманні малолітню дитину та дружину, якій необхідне лікування, не встановлено також негативної процесуальної поведінки підозрюваного, що на думку слідчого судді, вказує на зменшення встановлених ризиків.

Апеляційний суд, погоджується із висновками слідчого судді, викладеними в мотивувальній частині ухвали, про зменшення ризиків.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що на час прийняття рішення слідчим суддею, потреба у застуванні до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутня, та до підозрюваного ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло в певний період доби.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що менш суровий запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, відповідними доказами не підтверджені.

Посилання тільки на тяжкість інкримінованого злочину не може бути безумовною підставою для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу.

Апеляційний суд вважає, що застосування саме такого запобіжного заходу буде достатнім та необхідним для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, зможе запобігти ризикам встановленим при застуванні запобіжного заходу та дасть змогу органу досудового розслідування контролювати місце його перебування.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що на час розгляду апеляційної скарги ухвала слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 вересня 2019 року втратила чинності, оскільки строк досудового розслідування, на строк якого було обрано запобіжний захід, закінчився 05 жовтня 2019 року.

При цьому, при апеляційному розгляді було встановлено, що сторона обвинувачення не зверталась до слідчого судді з клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою.

Отже, враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд вважає, що рішення слідчого судді про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали слідчого судді немає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Волинської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.09.2019 щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: