УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участі прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

захисника ОСОБА_14

представників потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000044 від 26 січня 2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця,громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 одруженого, з вищою освітою, не працюючого, раніше не судимого,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянинаУкраїни, уродженця та жителям. АДРЕСА_2 , одруженого, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, уродженця с.МокраКалигіркаКатеринопільського району Черкаської області, проживаючого по АДРЕСА_3 , з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

- за ч. 2 ст. 296 КК України

встановив:

Відповідно до обвинувального акту органом досудового слідства ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачуються у тому, що вони25 січня 2015 року, близько 3 години, перебуваючи в приміщенні бару «Фаворит» в м. Шпола Черкаської області по вул.Леніна,4, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, умисно нанесли ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які перебували в приміщенні бару, удари руками та ногами в область голови та тулуба, заподіявши ОСОБА_17 тілесні ушкодження у вигляді синців повік обох очей з крововиливами в білкову оболонку, рани лівої брови, струсу головного мозку, синців шиї справа та посередині, поперекової ділянки, які згідно висновку експерта №15А по ступеню тяжкості травма голови відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, синці шиї та поперекової ділянки відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. ОСОБА_18 обвинувачені заподіяли тілесні ушкодження у вигляді синців повік обох очей, рани верхньої губи з синцями обох губ, струс головного мозку, синець в ділянці лівої лопатки та здухвинної області зліва та справа, які згідно висновку експерта №14А по ступеню тяжкості травма голови відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, синці грудної клітини та здухвинної ділянки відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 вчинили кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.296 КК України кваліфіковане як хуліганство - грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

В судовому засіданні захисник обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ОСОБА_14 заявив клопотання про закриття кримінального провадження по обвинуваченню його підзахисних у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, зі звільненням їх від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з вищевказаних підстав. Вказав також, що згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності складають п`ять років з часу вчинення кримінального правопорушення. Зазначив, що злочин, в якому обвинувачуються ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , є злочином середньої тяжкості, подія сталася більше п`ятироків тому, обвинувачені від суду не ухиляються, тому відповідно до ст. ст. 44, 49 КК України кримінальне провадження повинно бути закрито зі звільненням останніх від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності.

Обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , підтримали клопотання захисника про закриття кримінального провадження відносно них та просили його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_13 в судовому засіданні також заявив клопотання про закриття кримінального провадження по обвинуваченню його у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, зі звільненням від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з вищевказаних підстав,оскількизгідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності у разі вчинення злочину середньої тяжкості, які складають п`ять років з часу вчинення кримінального правопорушення минули.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти приєднання до матеріалів справи клопотань обвинувачених про закриття кримінального провадження відносно них в зв`язку із закінченням строків давності притягнення їх до кримінальної відповідальності. Разом з тим, на думку прокурора, за умови закриття кримінального провадження слід в судовому засіданні встановити наявність вини обвинувачених у скоєнні даного кримінального правопорушення.

Представник потерпілого ОСОБА_15 стосовно приєднання до матеріалів справи клопотань обвинувачених про закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків давності притягнення їх до кримінальної відповідальності не заперечував, однак зауважив, що при вирішенні даного клопотання суд повинен з`ясувати чи дійсно мало місце вчинення даного кримінального правопорушення, чи наявний склад даного правопорушення і чи дійсно дане кримінальне правопорушення вчинене саме обвинуваченими. Після з`ясування цих обставин можливе закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки тягне за собою настання цивільно-правових наслідків, а саме стягнення з обвинувачених матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних злочином.

Представник потерпілого ОСОБА_16 підтримав думку представника потерпілого ОСОБА_15 .

Заслухавши клопотання захисника, та обвинуваченого ОСОБА_13 , пояснення обвинувачених, думку прокурора та представників потерпілих суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг ч. 2 ст. 49 КК України.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 3ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, санкція якої передбачає покарання у виглядіобмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на строк до чотирьох років.

Таким чином, згідно ст. 12 КК України даний злочини відноситься до категорії середньої тяжкості, відтак підпадає під строки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

В той же час, згідно з положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8ст.284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49КК України і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбаченихст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявлених клопотань та отримавши згоду на таке звільнення обвинувачених з огляду на те, що злочин за яким вони обвинувачуються є злочином середньої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на строк до чотирьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_13 та захисника ОСОБА_14 про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, а відтак їх слід задовольнити і звільнивши останніх від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч.1ст.49 КК України, закривши відносно них кримінальне провадження за ч. 2 ст. 296КК України.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинувачених від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинувачених, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприпустимим.

Судом належним чином роз`яснено обвинуваченим підстави та наслідки закриття провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності за закінченням строку давності, і останні не заперечували проти закриття провадження з відповідних підстав.

Питання долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Крім того, в зв`язку із закриттям даного кримінального провадження цивільні позови ОСОБА_18 та ОСОБА_17 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням слід залишити без розгляду, роз`яснивши їм право звернутися із такими позовами в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 12, 44, 49, 96-1, 96-2, ч. 2 ст. 296 КК України, ст. ст. 100, 124, 284-288, 372 КПК України, -

ухвалив:

Клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_14 , та клопотання обвинуваченого ОСОБА_13 про закриття кримінального провадження зі звільненням від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності відносно обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 296 КК України задовольнити.

Кримінальне провадження за № 0000044 від 26 січня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України закрити зі звільненням від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Цивільні позови ОСОБА_18 та ОСОБА_17 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду, роз`яснивши їм право звернутися із такими позовами в порядку цивільного судочинства.

Речові докази: газовий балон, мобільний телефон, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області повернути власникам за належністю.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 7 днів з моменту її проголошення, особами, які не були присутніми під час проголошення ухвали протягом 7 днів з моменту її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на подання апеляційної скарги, в разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Повний текст ухвали суду виготовлено 21 лютого 2020 року.

Головуючий: ОСОБА_1