ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1160/20 Справа № 201/8323/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002418 27 вересня 2018 року, щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпра, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановленні судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2020 року повернено прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002418 27 вересня 2018 року, щодо ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Обґрунтовуючи свої висновки суд першої інстанції зазначив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому відсутні посилання на належне формулювання пред`явленого ОСОБА_10 і ОСОБА_11 обвинувачення в частині викладених фактичних обставин, а саме: відсутнє посилання на загальний розмір шкоди, завданої потерпілому кримінальним правопорушенням, при описі у обвинувальному акті викраденого майна, сторона обвинувачення зазначає про заволодіння обвинуваченими грошових коштів у сумі 50 000,00 грн. і 30 доларів США, а при викладі встановлених фактичних обставин, зазначається лише про спричинення потерпілому майнової шкоди у сумі 50 000,00 грн. Крім того, суд вказав, що у наданому суду обвинувальному акті також відсутнє належне посилання на ролі кожного із обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, із зазначенням дій кожного із його співучасників у межах попередньої домовленості між собою, що вказує на неконкретність пред`явленого обвинувачення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що направляючи обвинувальний акт до суду для розгляду прокурор виклав обставини, які вважав встановленими та доведеними, зазначив правову кваліфікацію з посиланням на положення закону та формулювання обвинувачення. Вказує, що обвинувачені вводять суд першої інстанції в оману з метою затягування судового розгляду справи.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд.

Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу суду першої інстанції без зміни.

Представник потерпілого ОСОБА_9 залишив вирішення апеляційної скарги на розсуд суду.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обгрунтованість судового рішення за наявними у справі матеріалами в межах поданої апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, апеляційний суд вважає переконливими доводи прокурора в апеляційній скарзі про допущені судом порушення вимог кримінального процесуального закону під час підготовчого судового засідання і ухвалення рішення про повернення обвинувального акта.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, суд має право прийняти таке рішення, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному; в ньому не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, або не зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону та формулювання обвинувачення.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

В ст.ст. 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, тобто підводиться підсумок стадії досудового розслідування шляхом формулювання офіційного обвинувачення.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, поряд з іншими відомостями, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0002418 щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , апеляційний суд приходить до висновку, що при його складанні дотримано вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, а висновки суду першої інстанції є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Суд в порушення вимог ст. 372 КПК України не навів мотивів, з яких він дійшов висновку щодо невідповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України.
Так, при перевірці матеріалів провадження встановлено, що до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002418за обвинуваченням ОСОБА_11 та ОСОБА_10 кожного окремоу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

З пред`явленого обвинувачення слідує, що фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, які слідчі вважали встановленими, викладені так, як це відомо органам досудового розслідування на підставі доказів, що є в матеріалах кримінального провадження.

Як видно з матеріалів судового провадження, в підготовчому судовому засіданні суд фактично без дослідження доказів піддав сумнівам висновки досудового розслідування щодо доведеності винуватості ОСОБА_11 та ОСОБА_10 кожного окремоу вчиненні ними зазначеного кримінального правопорушення та кваліфікації їх дій, хоча згідно ч. 3 ст. 314 КПК України на цій стадії провадження не мав таких повноважень.

Висновки суду на предмет недотримання вимог ст. 291 КПК України щодо не зазначення в обвинувальному акті при викладенні фактичних обставин належного посилання на ролі кожного із обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, із зазначенням дій кожного із його співучасників у межах попередньої домовленості між собою, суд апеляційної інстанції вважає передчасними без врахування доводів сторони обвинувачення, до того ж ці обставини є предметом перевірки при розгляді провадження по суті і не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта, оскільки наведені обставини не стосуються безпосередньо змісту обвинувального акту.

Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а згідно до вимог статей 338-340 КПК України в судовому засіданні прокурор може змінити обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення.

Крім того, п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В обвинувальному акті зазначено, що розмір майнової шкоди, завдана кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_12 .

Тобто, при складанні обвинувального акта у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_11 та ОСОБА_10 розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, вказаний відповідно до вимог п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про дотримання процесуальних вимог.

Посилання суду на те, що в обвинувальному акті при описі викраденого майна сторона обвинувачення зазначає про заволодіння обвинуваченими грошових коштів у сумі 50 000,00 грн. і 30 доларів США, а при викладі встановлених фактичних обставин, зазначається лише про спричинення потерпілому майнової шкоди у сумі 50 000,00 грн., апеляційний суд не розцінює як такі, що тягнуть за собою необхідність повернення обвинувального акту у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

У зв`язку з цим суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що рішення суду, прийняте за результатами підготовчого засідання, є незаконним, оскільки при його постановленні були порушені вимоги кримінального процесуального закону.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що приймаючи рішення щодо повернення обвинувального акту прокурору суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому повно та всебічно розглянути кримінальне провадження і постановити законне та обгрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог статей 412 і 415 КПК є підставою для скасування ухвали і повернення провадження на новий розгляд у суд першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого провадження суд має перевірити відповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, після чого прийняти відповідне рішення, передбачене ст. 314 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2020 року щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4