Справа № 317/1233/16-к
Провадження № 1-кп/317/7/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000380 від 08 травня 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Холмськ Сахалінської області РФ, громадянина України, із вищою освітою, який не працює, одружений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий:
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом, органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що ОСОБА_6 постановою Верховної Ради України «Про обрання суддів» від 20.04.2000 № 1653-ІІІ обраний безстроково суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська. Наказом начальника управління юстиції в Дніпропетровській області від 26.04.2000 № 92-к, виданим на підставі п. 27 ст. 85 Конституції України, ст. 9 Закону України «Про статус суддів», у редакції 1993 року, та вказаної постанови Верховної Ради України, ОСОБА_6 зарахований до штату районних і міських суддів Дніпропетровської області суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська. Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про статус суддів» судді є носіями судової влади в Україні, які здійснюють правосуддя незалежно від законодавчої та виконавчої влади. Судді є посадовими особами судової влади, які відповідно до Конституції України наділені повноваженнями здійснювати правосуддя і виконувати свої обов`язки на професійній основі в Конституційному Суді України та судах загальної юрисдикції. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про статус суддів» судді мають необхідні для здійснення правосуддя повноваження, передбачені законами України. Положеннями ст. 6 Закону України «Про статус суддів» передбачено, що судді зобов`язані:- при здійсненні правосуддя дотримуватися Конституції і законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням встановлених законом строків; не допускати вчинків та будь-яких дій, що порочать звання судді і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності.

Таким чином, обіймаючи посаду судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, ОСОБА_6 постійно здійснює функції представника влади і відповідно до положень п. 1 примітки до ст. 364 і п. 2 примітки до ст. 368 КК України є посадовою особою, яка займає відповідальне становище. Однак ОСОБА_6 , будучи наділеним від імені держави владою як суддя і маючи зазначені вище службові повноваження в якості судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, використовував надану йому владу в корисливих інтересах - у цілях особистого незаконного збагачення шляхом одержання хабарів.

Інкриміновані кримінальні правопорушення відповідно до обвинувального акту ОСОБА_6 вчинив за таких обставин.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин і умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі дотримання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Положеннями ст. 221 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 512, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів. Згідно зі ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

9 жовтня 2009 року інспектором з оформлення дорожньо-транспортних пригод ВДАІ з обслуговування м. Дніпропетровська ОСОБА_8 стосовно ОСОБА_9 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Санкцією ст. 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що заподіяло пошкодження транспортних засобів, у вигляді накладення штрафу від двадцяти до двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року. Адміністративний матеріал № 3-4101/09 щодо ОСОБА_9 про вчинення ним 09.10.2009 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, надійшов 22.10.2009 для розгляду по суті до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська та був прийнятий до розгляду суддею зазначеного суду ОСОБА_6 .

На прийом до ОСОБА_6 24.11.2009 близько 14 год. 00 хв. до його службового кабінету № 210, розташованого в будівлі Ленінського районного суду м. Дніпропетровська по вул. Коробова, 6 у м. Дніпропетровську, прибув ОСОБА_9 . Під час розмови ОСОБА_9 звернувся до ОСОБА_6 з проханням щодо можливості не притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинене 09.10.2009 порушення Правил дорожнього руху, за що запропонував йому хабар у сумі 300 гривень.

У цей момент у судді ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на одержання від ОСОБА_9 хабара у розмірі 1000 грн. за не притягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП. У процесі цієї розмови ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання хабара, запропонував ОСОБА_9 збільшити розмір хабара на 700 грн., тобто довести його до 1000 грн. На цю пропозицію ОСОБА_9 погодився, повідомивши ОСОБА_6 про те, що при собі у нього є лише 300 грн., а решту 700 грн. він передасть йому 26.11.2009, на що останній погодився. Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 , перебуваючи в своєму службовому кабінеті № 210, розташованому в будівлі Ленінського районного суду м. Дніпропетровська по вул. Коробова, 6 у м. Дніпропетровську, 24.11.2009 близько 14 год. 00 хв., будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, використовуючи надану йому владу та службове становище, умисно одержав від ОСОБА_9 хабар у розмірі 300 грн. як частину від раніше обумовленої суми хабара у розмірі 1000 грн., яку він мав намір одержати від останнього за не притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, за допущене ОСОБА_9 09.10.2009 порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

У подальшому 26.11.2009, у період часу з 14 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на одержання хабара, перебуваючи у своєму службовому кабінеті № 210 в приміщенні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, розташованого по вул. Коробова, 6 у м. Дніпропетровську, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, використовуючи надану йому владу та службове становище, умисно одержав від ОСОБА_9 хабар у розмірі 700 грн. як решту обумовленого раніше хабара від загальної суми 1000 грн., за непритягнення останнього до адміністративної відповідальності. Одержавши від ОСОБА_9 хабар у розмірі 1000 грн., ОСОБА_6 цього ж дня, 26.11.2009, у період часу приблизно з 14 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. передав ОСОБА_9 винесену ним постанову за адміністративним матеріалом № 3-4101/09, датовану 11.11.2009 про звільнення ОСОБА_9 від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та закриття провадження у справі на підставі ст. 284 КУпАП.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 у період часу з 15 по 22 лютого 2010 року, вчиняючи злочин повторно, зажадав і одержав від ОСОБА_10 хабар за таких обставин. Оперативним уповноваженим ВДСБЕЗ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_11 01.02.2010 стосовно ОСОБА_10 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51-2 КУпАП, за фактом незаконного використання останнім у комерційній діяльності програмного забезпечення корпорації «Майкрософт». Санкцією ст. 51-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення прав на об`єкт права інтелектуальної власності у вигляді накладення штрафу від десяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією незаконно виготовленої продукції та обладнання і матеріалів, призначених для її виготовлення.

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 15.02.2010 надійшла адміністративна справа про вчинення ОСОБА_10 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51-2 КУпАП, яку було прийнято до розгляду суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 . Цього ж дня, близько 15 год. 00 хв., на прийом до судді ОСОБА_6 до його службового кабінету № 210, розташованого в будівлі Ленінського районного суду м. Дніпропетровська по вул. Коробова, 6 у м. Дніпропетровську, прибув ОСОБА_10 , який у ході проведеної між ними розмови звернувся з проханням про повернення вилучених у нього 23.01.2010 за адміністративним матеріалом документів і двох комп`ютерних системних блоків, пообіцявши за це віддячити його. У цей момент у ОСОБА_6 повторно виник злочинний умисел, спрямований на одержання від ОСОБА_10 хабара за не притягнення його до передбаченої ст. 51-2 КУпАП адміністративної відповідальності Одразу після цього ОСОБА_6 , повторно реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання хабара, передав ОСОБА_10 аркуш паперу і ручку та запропонував написати розмір хабара, який той зможе передати йому за не притягнення до адміністративної відповідальності, після чого ОСОБА_10 написав на аркуші цифру «1000», маючи на увазі 1 000 доларів США. Взявши вказаний аркуш, і прочитавши написаний ОСОБА_10 текст, ОСОБА_6 у відповідь кивнув головою ОСОБА_10 , давши таким чином зрозуміти, що згодний на запропоновані останнім умови повернення вилучених у нього 23.01.2010 у даній адміністративній справі документів і двох комп`ютерних системних блоків.

Під час розмови ОСОБА_10 та ОСОБА_6 домовилися про те, що гроші ОСОБА_10 привезе ОСОБА_6 16 або 17 лютого 2010 року. На питання ОСОБА_10 про те, в якій саме валюті йому краще привезти вказану суму грошових коштів, ОСОБА_6 намалював пальцем в повітрі знак «$», що позначає долари США, чим підтвердив свій намір одержати від ОСОБА_10 як хабар 1000 доларів СІЛА. У подальшому 16.02.2010 близько 15 год. 00 хв. суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні свого службового кабінету № 210, розташованого в будівлі Ленінського районного суду м. Дніпропетровська по вул. Коробова, 6, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, використовуючи надану йому владу та службове становище, повторно, умисно одержав від ОСОБА_10 частину хабара у розмірі 400 доларів США (що згідно з офіційним курсом української гривні до долара США, встановленим Національним банком України на 16.02.2010, становило 3 200,80 гривень) як частину раніше обумовленого хабара у розмірі 1000 доларів США, який він мав намір одержати від останнього за не притягнення його до передбаченої ст. 51-2 КУпАП адміністративної відповідальності та за повернення комп`ютерного обладнання та програмного забезпечення, вилученого у ОСОБА_10 за вказаними адміністративними матеріалами.

Одержавши від ОСОБА_10 зазначені грошові кошти, ОСОБА_6 , того ж дня, 16.02.2010, у ході проведеної між ними розмови пообіцяв після одержання решти суми хабара в розмірі 600 доларів США винести постанову про закриття провадження у адміністративній справі стосовно ОСОБА_10 , на підставі якої співробітники міліції будуть зобов`язані повернути власнику всі вилучені в нього 23.01.2010 системні блоки персональних комп`ютерів. При цьому ОСОБА_6 та ОСОБА_10 домовилися про те, що решту 600 доларів США ОСОБА_10 передасть ОСОБА_6 приблизно через кілька днів у службовому кабінеті останнього. Потім, у період з 16 до 22 лютого 2010 року, у не встановлений слідством час суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне одержання хабара за виконання в інтересах ОСОБА_10 дій з використанням наданої йому влади та службового становища, виніс постанову про звільнення останнього від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 51-2 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням. Цією постановою ОСОБА_6 зобов`язав ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_10 вилучені в нього 23.01.2010 документи, комп`ютерне обладнання та програмне забезпечення.

Перебуваючи 22.02.2010 близько 16 год. 00 хв. у своєму службовому кабінеті № 210 у приміщенні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, розташованого по вул. Коробова, 6 у м. Дніпропетровську, суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, використовуючи надану йому владу та службове становище, умисно, повторно одержав від ОСОБА_10 хабар у розмірі 600 доларів США (що згідно з офіційним курсом української гривні до долара США, встановленим Національним банком України на 22 лютого 2010 року, становило 4 798,80 гривень) як решту від хабара загальною сумою 1 000 доларів США, який він мав намір одержати від останнього за не притягнення його до передбаченої ст. 51-2 КУпАП адміністративної відповідальності, а також за повернення комп`ютерного обладнання та програмного забезпечення, вилученого раніше у ОСОБА_10 за вказаними адміністративними матеріалами.

22 лютого 2010 року на підставі постанови першого заступника Голови апеляційного суду Запорізької області від 22.02.2010 у службовому кабінеті судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 проведено обшук, під час якого з правої кишені брюк ОСОБА_6 вилучено шість купюр номіналом по 100 доларів США, серії та номери: АЕ21158316В, АЕ72543794А, НВ39820699А, БВ94684236С, РС17978433В та НВ82672208А, які він отримав від ОСОБА_10 в якості хабара.

Серії та номери вилучених купюр збігаються із серіями та номерами купюр, які 22.02.2010 згідно з протоколом огляду грошових коштів було оглянуто у зв`язку з проведенням перевірки за заявою ОСОБА_10 . Вказані грошові кошти отримані для давання хабара судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 за прийняття рішення в інтересах ОСОБА_10 .

Таким чином, умисні дії судді ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України (у редакції Закону № 1616-VI від 10.09.2009), тобто одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, в будь-якому вигляді хабара за виконання в інтересах того, хто дає хабара, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, повторно.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки пройшло більше десяти років з моменту вчинення інкримінованого злочину.
Обвинувачений ОСОБА_6 клопотання захисника підтримав, просив його задовольнити та зазначив, що всі строки притягнення його до кримінальної відповідальності сплинули. Пояснив, що розуміє, що це не є реабілітуючою обставиною.
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років у разі вчинення тяжкого злочину.
За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа до закінчення зазначених у ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.
Згідно з ч. 1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вказане клопотання захисника обвинуваченого про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п.4 ч. 1 ст. 49 КК України підлягає задоволенню з наступних підстав.
Злочини, які інкриміновані ОСОБА_6 , а саме ч. 2 ст. 368 КК України, відносяться до тяжких злочинів.
З обвинувального акту вбачається, що кримінальні правопорушення обвинуваченим вчинено 26.11.2009 та 22.02.2010.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що з дня вчинення злочинів минули, визначені п.4 ч. 1 ст. 49 КК України, строки давності (десять років), тому ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження закриттю.
Питання щодо долі речових доказів суд вирішує згідно зі ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 286, 288, 350, 369-372, 376, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п.4 ч. 1 ст. 49 КК України задовольнити.
Кримінальне провадження № 0000380 від 08.05.2015 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 368 КК України(у редакції Закону № 1616-VI від 10.09.2009) закрити.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 368 КК України(у редакції Закону № 1616-VI від 10.09.2009) на підставі п.4 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Речові докази:
-грошові кошти у виді шести банкнот номіналом по 100 доларів США з серійними номерами АЕ21158316В, АЕ72543794А, НВ39820699А, БВ94684236С, РС17978433В, НВ82672208А, всього на загальну суму 600 (шістсот) доларів США, отримані 22.02.2010 року ОСОБА_6 в якості хабара від ОСОБА_10 , що знаходяться на зберіганні у ДФОБУ МВС України повернути ДФОБУ МВС України;
-постанови судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у адміністративних матеріалах № 3-4101/09 від 11.11.2009 року та № 3-461/10 від 15.02.2010 року, копію протоколу вилучення речей та документів від 23.01.2010 року, що долучені до кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;
-відеокасету «Panasonic» (№6109CS6AR) з відеозаписом обшуку службового кабінету ОСОБА_6 в приміщенні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, компакт-диск «Digital» DVD+RW 4.7 GB із відеозаписом зустрічей ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , компакт-диск «Fugifilm» DVD+R 4.7 GB із відеозаписом зустрічей ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , що долучені до кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Арешти на рухоме та нерухоме майно, накладені на підставі постанов слідчого від 22.02.2010 року, 10.03.2010 року, 20.04.2010 року скасувати.
Грошові кошти в сумі 58 гривень та 100 доларів США, вилучені за місцем проживання ОСОБА_6 , що передані на зберігання в бухгалтерію прокуратури Дніпропетровської області повернути за належністю ОСОБА_6 .
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду у встановленому законом порядку протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2