Постанова

Іменем України

15 січня 2020 року

м. Київ

справа № 233/2036/18
провадження № 51-2896км19

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженої ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001250,на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2018 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 24 квітня 2019 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Костянтинівка Донецької області, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2018 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4 250 грн, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_6 на її користь 8 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, 1 000 грн в рахунок витрат на проведення експертної оцінки вартості матеріального збитку.
Крім того, стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Провідна» на користь потерпілої ОСОБА_7 8 405 грн 69 к. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 127 грн 05 к. моральної шкоди.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат у провадженні.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 24 квітня 2019 року вирок місцевого суду змінено, стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. У решті вирок залишено без змін.
За обставин встановлених судом та викладених у вироку, ОСОБА_6 визнано винуватою у тому, що 19 травня 2017 року, близько 17 год 10 хв., керуючи автомобілем марки «FORD KUGA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по пр. Ломоносова м. Костянтинівка Донецької області від вул. Леваневського в напрямку вул. Ємельянова, у порушення вимог п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, виконуючи поворот ліворуч з пр. Ломоносова на вул. Абрамова, не надала дорогу мопеду марки «VIPER TXM50C» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , яка рухалася по пр. Ломоносова в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів, а потерпіла ОСОБА_7 отримала легкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_6 просить судові рішення змінити, зменшити розмір відшкодування моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_7 до 10 000 грн. В обгрунтування зазначає, що не погоджується з розміром відшкодування моральної шкоди, оскільки вважає, що рішення судів в цій частині прийняті з порушенням вимог кримінального процесуального закону.
В запереченнях на касаційну скаргу потерпіла ОСОБА_7 , посилаючись на безпідставність доводів касаційної скарги, просила залишити її без задоволення.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні касаційної скарги, посилаючись на необгрунтованість її доводів.
Засуджена ОСОБА_6 заявила клопотання про проведення касаційного розгляду за її відсутності.
Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання не з`явилися. Клопотань про особисту участь у касаційному розгляді, заперечень або повідомлень про поважність причин їх неприбуття до Суду від них не надходило.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія судів дійшла до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, правильність кваліфікації її дій за ч. 1 ст. 286 КК України та призначене покарання, у касаційній скарзі не заперечуються.
Що стосується доводів засудженої щодо невмотивованості судових рішень в частині розміру моральної шкоди, стягненої на користь потерпілої, то колегія суддів дійшла такого висновку.
Виходячи зі змісту 128 КПКУкраїни особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, який у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст.129 КПК України суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав та розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Статтею 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода, крім іншого, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодження здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

На думку Суду, суди першої та апеляційної інстанцій не дотрималися вказаних вимог закону при вирішенні цивільного позову в частині стягнення з ОСОБА_6 моральної шкоди на користь потерпілої.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, потерпіла ОСОБА_7 заявила цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_6 на її користь моральної шкоди у розмірі 100 000 грн (т. 1 а. п. 17-18).
Суд першої інстанції при вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди частково задовольнив позовні вимоги та стягнув з ОСОБА_6 на користь потерпілої 8 000 грн.
При цьому, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду, що місцевий суд при визначенні розміру завданої потерпілій моральної шкоди належним чином не врахував тяжкість тілесних ушкоджень, характер фізичних і моральних страждань, істотну втрату нормальних життєвих зв`язків.
Однак, суд касаційної інстанції вважає, що стягнувши з ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 50 000 грн, апеляційний суд належним чином не обґрунтував свого рішення, оскільки визначений судом розмір шкоди не відповідає тим моральним переживанням потерпілої у зв`язку з ушкодженням її здоров`я.

Так, як зазначено вище, потерпілій ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості.
В матеріалах кримінального провадження наявна довідка Комунальної установи «Центральна районна лікарня», згідно якої потерпіла ОСОБА_7 перебувала на амбулаторному лікуванні, оскільки були відсутні показання до стаціонарного лікування отриманих травм (т. 1 а. п. 105).
З урахуванням обсягу моральних і фізичних страждань потерпілої ОСОБА_7 за наслідками отриманих тілесних ушкоджень в результаті вчиненого злочину та засад розумності, виваженості і справедливості, колегія суддів вважає, що із засудженої ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 25 000 гривень, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій зміні.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2018 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 24 квітня 2019 року щодо ОСОБА_6 в частині вирішення цивільного позову щодо моральної шкоди змінити.
Стягнути із засудженої ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 у рахунок відшкодування моральної шкоди 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн.
В іншій частині судові рішення залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3