"11" грудня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
користувача майном - ОСОБА_3 ,
адвоката - ОСОБА_4 ,
10.12.2019 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області радника юстиції ОСОБА_5 про накладення арешту на майно ОСОБА_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме автомобіль «Оpel Vivaro», р.н. НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчуження та користування. Зберігати автомобіль «Оpel Vivaro», р.н. НОМЕР_1 на території спеціального майданчику тимчасового тримання транспортних засобів АГВ ЦЗ ГУ НП в Харківський області за адресою: м. Харків вул. Пушкінська, 106.
На обґрунтування клопотання прокурор вказує, що в ході досудового розслідування встановлено, що 09.12.2019 близько 16:10 год. неподалік перехрестя вул. Полтавський шлях та вул. Залютинської в м. Харкові, автомобілем «Оpel Vivaro», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стався наїзд на невстановленого чоловіка на вигляд 60-70 років (на вигляд безхатька). Внаслідок ДТП невстановлений пішохід від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.
Прокурор зазначає, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , вказаний автомобіль перебуває на праві власності у ОСОБА_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Прокурор вказує, що автомобіль «Оpel Vivaro», р.н. НОМЕР_1 , є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим 09.12.2019 його було тимчасово вилучено та поміщено на територію спеціального майданчику тимчасового тримання транспортних засобів.
Крім того, зазначений транспортний засіб як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення експертизи технічного стану транспортного засобу та автотехнічної експертизи з метою з`ясування технічного стану транспортного засобу, параметрів механізму дорожньо-транспортної події, дій учасників пригоди.
Як вказує прокурор, на даний час у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль «Оpel Vivaro», р.н. НОМЕР_1 , необхідність арешту майна зумовлюється метою забезпечення зберігання слідової інформації, яка міститься на автомобілі і яка може бути втрачена, необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене, приховане або пошкоджене.
В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання. 11.12.2019 прокурор відділу прокуратури Харківської області радник юстиції ОСОБА_5 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримав. Також просив долучити до матеріалів клопотання рапорт слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_7 , в якому останній повідомив, що ним повідомлено водія автомобіля «Оpel Vivaro», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 та власника автомобіля ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду клопотання про арешт майна (а.с. 9-10).
Користувач майном ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_4 проти накладення арешту на автомобіль заперечували в частині заборони користування автомобілем, посилаючись на те, що вказаним автомобілем перевозяться грузи та він є єдиним прибутком сім`ї. Крім того, адвокат посилався на відсутність даних про визнання автомобіля речовим доказом у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні ОСОБА_6 також повідомив, що власником автомобіля є його дружина ОСОБА_3 , якій повідомлено про розгляд судом даного клопотання.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника автомобіля та прокурора.
Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
09.12.2019 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, було виявлено та вилучено автомобіль «Оpel Vivaro», р.н. НОМЕР_1 (а.с. 5-7).
Вилучений відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.12.2019 автомобіль «Оpel Vivaro», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , був поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 106.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Прокурором доведено, що вищевказаний автомобіль «Оpel Vivaro», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити відчуження та користування автомобілем «Оpel Vivaro», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.
Доводи користувача майном ОСОБА_6 та його адвоката ОСОБА_4 про відсутність постанови про визнання автомобіля речовим доказом та необхідність користування автомобілем, вказаних вище висновків суду не спростовують.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на автомобіль «Оpel Vivaro», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження та користування, - до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1