Справа № 645/2052/20
Провадження № 1-кс/645/470/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2020 року м. Харків

Слідчий суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4 ,
представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000731 від 10.04.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим із прокурором Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 , про накладення арешту на тимчасове вилучене 09.04.2020 року майно, що належить ОСОБА_4 , яке має значення для проведення подальшого досудового розслідування по кримінальному провадженню в якості речових доказів, а саме: посвідчення водія на ім`я « ОСОБА_4 ».

На обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що 09.04.2020 року до чергової частини Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшли матеріали, з яких вбачається, що 09.04.2020 року по пр.Московському, 269/4 в м.Харкові, виявлено ОСОБА_4 , який використовував водійське посвідчення з ознаками підробки. За даним фактом 10.04.2020 рокувідомості про зазначене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000731 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. В ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 вилучено посвідчення водія на ім`я « ОСОБА_4 ». Посвідчення водія на ім`я « ОСОБА_4 » - визнано речовими доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження. Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. Згідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого , прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої воно було вилучено. Враховуючи те, що необхідність накладання арешту на водійське посвідчення визначається у проведенні необхідних експертиз, а також є підстави вважати , що вилучене майно є речовим доказом кримінального правопорушення, слідчий просив накласти арешт на тимчасове вилучене майно, яке постановою слідчого СВ Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 від 10.04.2020 року визнано речовим доказом, а саме: посвідчення водія на ім`я « ОСОБА_4 », та вказаний речовий доказ зберігати в матеріалах кримінального провадження.

В судове засідання з розгляду клопотання слідчий СВ Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 не з`явився. В судове засідання з`явився слідчий Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , який відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань також здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000731 від 10.04.2020 року. В процесі розгляду клопотання слідчий ОСОБА_3 зазначив, що водійське посвідчення містить невідповідності в зазначенні числа та місяця народження ОСОБА_4 та числа та місяця в зазначенні дати видачі посвідчення водія, факт видачі ОСОБА_4 перевіряється слідством шляхом запиту до сервісного центру МВС України. За таких обставин посвідчення водія можливо є предметом злочину та в подальшому може виникнути потреба у проведенні відповідних судових експертиз. В подальшому слідчий ОСОБА_3 заявив клопотання про залишення без розгляду клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна та документів, про що надав відповідну заяву.

З аналогічною заявою про залишення без розгляду клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна та документів звернулася прокурор Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 , яка здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000731 від 10.04.2020 року.

Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 від 16.04.2020 року клопотання слідчого СВ Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 та прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 про залишення без розгляду клопотання слідчого СВ Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна та документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000731 10.04.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України залишено без задоволення.

Власник майна ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, пояснивши, що вилучене в нього водійське посвідчення є дійсним, що підтверджується довідкою Територіального сервісного центру №6347 Регіонального сервісного центру в Харківській області МВС України від 14.04.2020 року; талоном до посвідчення водія; екзаменаційною карткою водія про проходження ОСОБА_4 навчання за програмою підготовки водіїв транспортних засобів категорії «В» в автошколі; даними про наявність у ОСОБА_4 водійського посвідчення за інформацією українського e-сервіс державних послуг «Дія» (скорочення від «Держава і я»). Твердження слідчого, що його водійське посвідчення містить ознаки підробки, тобто будь-яких сліди злочину є голослівними, порушують його права користуватися власним транспортним засобом у в мовах встановлених карантинних заходів на території України.
Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши надані документи, слідчий суддя прийшов до наступного.

На обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що 09.04.2020 року до чергової частини Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшли матеріали, з яких вбачається, що 09.04.2020 року по пр.Московському, 269/4 в м.Харкові, виявлено ОСОБА_4 , який використовував водійське посвідчення з ознаками підробки. За даним фактом відомості про зазначене кримінальне правопорушення 10.04.2020 рокувнесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000731 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Диспозицією ч.4 ст.358 КК України передбачено кримінальну відповідальність за використання завідомо підробленого документа.
Як вбачається з наданих на обґрунтування клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно матеріалів кримінального провадження підставою для внесення 10.04.2020 рокувідомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000731 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України, став рапорт заступника командиру роти 4 батальйону №3 УПП в Харківській області ОСОБА_9 те, що 09.04.2020 року під час патрулювання м.Харкова екіпажом УПП за адресою: м.Харків, пр. Московський, 269/4, за порушення а.12.4 ПДД України був зупинений автомобіль «Honda Accord» державний номерний знак НОМЕР_1 під керування водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає: АДРЕСА_2 . Під час розгляду адміністративної справи водій надав посвідчення водія НОМЕР_2 від 03.03.2004 року, видане Чугуївським МРЕВ УДАІ в Харківській області, яке має ознаки підробки, а саме неякісний шрифт та неспівбігання дати народження. Крім того, перевіривши особу за базами даних МВС було встановлено, що посвідчення водія на дану особу не видавалося.

Матеріали кримінального провадження свідчать, що на теперішній час в ході досудового розслідування проведено виключно огляд місця події, в ході якого, в присутності двох понятих, в присутності водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.04.2020 року було вилучено водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_4 , із зазначенням у протоколі « водійському посвідченні дата народження вказаного громадянина зазначена як 07.15.1986, номер водійського посвідчення НОМЕР_3 , видане ДАІ ГУ МВС України Чугуевское МРЭО УГАИ Харковской области 03.03.2004 року ХАА 466087». При цьому огляд місця події 09.04.2020 року проведено іншим слідчим СВ Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області - ОСОБА_10 .

На підставі постанови слідчого СВ Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 від 10.04.2020 року посвідчення водія на ім`я « ОСОБА_4 » приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000731 від 10.04.2020 рокув якості речового доказу та залишено на зберіганні до проведення необхідних судових експертиз.

Відповідно до ч.2 ст.100 КПК України передбачено, що речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду.
Визнаючи водійське посвідчення речовим доказом, звертаючись із клопотанням про арешт майна слідчий СВ Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 посилався, що посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 містить ознаки підробки та потребує експертних досліджень, проте в чому саме полягають ознаки підробки при прийнятті вказаних процесуальних рішень не переконався, докладний огляд вилученого у ОСОБА_4 документу не здійснив.

Згідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна
допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отриманні юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення є речовими доказами по справі.
В клопотанні слідчого відсутнє належне правове обґрунтування, що майно, на яке слід накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Під час розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя має право за клопотанням учасників розгляду або за власною ініціативою заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про арешт майна, що передбачено положеннями ч.4 ст.172 КПК України.
З цього приводу у судовому засіданні досліджувалося вилучене 09.04.2020 року у ОСОБА_4 посвідчення водія та було встановлено, що воно видане на ім`я ОСОБА_4 , серія та номер бланку посвідчення НОМЕР_2 , ХАА НОМЕР_4 , Чугуївським МРЕО УДАІ Харківської області.

Наданою довідкою Територіального сервісного центру №6347 Регіонального сервісного центру в Харківській області МВС України від 14.04.2020 року № 31/20/7 були спростовані передчасні доводи, зазначені у рапорті про відсутність у базах МВС України даних про видачу ОСОБА_4 посвідчення водія та доводи слідчого щодо ознак підробки у вилученому у ОСОБА_4 посвідченні, яке містить невідповідності в зазначенні числа та місяця народження ОСОБА_4 та числа та місяця в зазначенні дати видачі посвідчення водія.

Так, з довідки Територіального сервісного центру №6347 Регіонального сервісного центру в Харківській області МВС України від 14.04.2020 року № 31/20/7 вбачається, що згідно Єдиного державного реєстру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримувалося посвідчення водія НОМЕР_2 від 03.08.2004 року категорії «В». Під час друку посвідчення водія, в цей період, в результаті помилки налаштування програмного забезпечення помилка формату дати, було не вірно роздрукована дата народження замість ІНФОРМАЦІЯ_1 вказано 07.15.1986, та дата видачі замість 03.08.2004 вказано 08.03.2004 (місяць та день поміняні місцями).
Крім того, дані про видачу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія підтверджуються :
-екзаменаційною карткою водія про проходження ОСОБА_4 навчання за програмою підготовки водіїв транспортних засобів категорії «В» в автошколі та одержання свідоцтва 25.03.2004 року;
-талоном до посвідчення водія НОМЕР_2 , виданим Чугуївським МРЕО із зазначенням дати видачі 08.03.2004 року;
-даними про наявність у ОСОБА_4 водійського посвідчення за інформацією українського e-сервіс державних послуг «Дія» (скорочення від «Держава і я»).
Тобто висновки слідчого про єдину можливість використання тимчасово вилученого у ОСОБА_4 водійського посвідчення як доказ у кримінальному провадженні, проведення з водійським посвідченням експертиз, без попередньої перевірки факту його легальног7о отримання в органах виконавчої влади, є передчасним та поверховим.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Про мету в клопотанні зазначено, проте слідчим та прокурором не враховано вимоги ч. 11 ст. 170 КПК України та не обґрунтовано наявність ризиків передбачених абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України.

Зокрема ч.1 ст.170 КПК України регламентує, що арештом майна за ухвалою слідчого судді є позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.
Судові матеріали не містять даних, що теперішній власник майна ОСОБА_4 має статус підозрюваної в кримінальному провадженні №0000731 від 10.04.2020 року, отже в розумінні вимог ст.64-2 КПК України він є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт.
Безпідставний арешт та заборона користуватися водійським свідоцтвом перешкоджає ОСОБА_4 здійсненню ним експлуатацію автомобільного транспорту, зокрема автомобілю, що перебуває у його власності, що є вимушеним засобом для задоволення його особистих потреб та потреб його родини, до складу якої входить вагітна дружина, малолітня дитина та непрацездатна мати, в умовах обмеженого руху громадського транспорту під час дії з 12 березня 2020 р. до 24 квітня 2020 р. на всій території України карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
На переконання слідчого судді наявний стан речей є неприйнятним.
Крім того, в процесі розгляду клопотання слідчий СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , який відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань також здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000731 від 10.04.2020 року, заявив клопотання про залишення без розгляду клопотання слідчого старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна та документів, про що надав відповідну заяву. З аналогічною заявою про залишення без розгляду клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна та документів звернулася прокурор Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 , яка здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000731 від 10.04.2020 року.

Приймаючий до уваги, що чинний КПК України містить вичерпний перелік рішень, які можуть бути прийняті за результатами розгляду клопотання про арешт майна, відмову слідчого та прокурора від підтримання поданого клопотання слід оцінювати з точки зору недоведеності самою стороною обвинувачення необхідності такого арешту, а також наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
За таких обставин слідчий суддя вважає, що накладення арешту на майно, перелічене в клопотанні слідчого, яке вилучене 09.04.2020 року, що належить ОСОБА_4 , порушує його право на мирне володіння майном, яке має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та ст. 16 КПК України, прийняття рішення про накладення на нього арешту суперечить вимогам ст. 170 КПК України, тому в задоволенні подання необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого та документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000731 від 10.04.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя -