Провадження № 1-в/317/32/2020
Справа № 317/258/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у клопотання начальника Запорізького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про вирішення питання про застосування покарання при наявності декількох вироків відносно ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Начальник ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про вирішення питання про застосування покарання при наявності декількох вироків відносно ОСОБА_3 .

У клопотанні зазначено, що вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2019 року ОСОБА_3 був засуджений за скоєння злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначено йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік з покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 28.11.2019 року був засуджений Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України.

Враховуючи наявність відносно ОСОБА_3 трьох вироків, просив вирішити питання про призначення остаточного покарання засудженому за сукупністю вказаних вироків.

Прокурор, представник ДУ «Центр пробації» та засуджений ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, причин неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, розглянувши клопотання, при йшов до наступних висновків.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

За приписами п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2019 року ОСОБА_3 був засуджений за скоєння злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначено йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік з покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України

Крім того, вироком Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя від 28.11.2019 року ОСОБА_3 засуджений за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України.

На час ухвалення останнього за часом вироку, Орджонікідзевським районному суду м. Запоріжжя не було відомо про існування вироку Ленінського районного суду Запорізької області від 11.11.2019, тож він не був врахований Орджонікідзевським районним судом м Запоріжжя.

Разом з тим, остаточне покарання за вироками мало бути визначено за ч. 4 ст. 70 КК України.

У відповідності до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.1990, у порядку виконання вироку не підлягають розгляду питання, які зачіпають суть судового рішення та погіршуються становище засудженого, звужують або розширюють обсяг обвинувачення, стосуються кваліфікації правопорушення, визначення покарання та вирішення цивільного позову. Зокрема, відповідно до вищезазначеної постанови, не можна уточнювати призначене покарання (як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зі ст. 43 КК України не було вирішено.

Зі змісту ст.6 параграфу 1 Конвенції з прав людини та основоположних свобод 1950 року слідує, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів. Правова певність передбачає дотримання принципу res judicata (вирішена справа), тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Відповідно до цього принципу жодна сторона не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повторний перегляд порушеного питання не може розглядатися як прихована апеляція, і сама можливість двох поглядів на один предмет не є підставою для повторного розгляду, (п. п. 51, 52 у справі «Науменко проти України» М 41984/98, рішення від 09.11.2004).

Виходячи із вищенаведеного, приймаючи до уваги ту обставину, що в вказаних вироках до ОСОБА_3 застосовані різні обов`язки визначені ст. 76 КК України, доцільним є саме самостійне виконання обох вироків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника Запорізького районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про застосування покарання за наявності декількох вироків відносно ОСОБА_3 задовольнити.

Визначити порядок виконання вироків наступним чином: вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2019 року за ч. 2 ст. 185, ст. 75, 76 КК України та вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2019 за ч. 2 ст. 185, ст. 75, 76 КК України відносно ОСОБА_3 виконувати самостійно.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1