Справа № 159/6308/19
Провадження № 1-кп/159/431/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001724 від 14.09.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Погулянка Любешівського району Волинської області, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , з неповною вищою освітою, заміжньої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, потерпілої від аварії на Чорнобильській АЕС, не працюючої, раніше не судимої,

у вчиненні нею кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом, обвинувачена ОСОБА_5 13.09.2019 року, близько 10 год. 13 хв., знаходячись в торговому залі магазину «Продукти», розташованому на першому поверсі адміністративної будівлі Ковельської ЦРЛ в м. Ковелі по вул. О. Пчілки, 4, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрала з торгового стелажу належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Xiaomi Mi 8 Lite», вартістю 7500,00 гривень, в середині якого знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Vodafone», вартістю 50,00 гривень, завдавши тим самим потерпілій майнової шкоди на загальну суму 7550,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна, вчинила крадіжку, вчинивши тим самим кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_5 30.10.2019 року було укладено угоду про примирення, за змістом якої обвинувачена підтверджує факт вчинення крадіжки і щиро покаялась в скоєному та повністю відшкодувала завдані збитки. Сторони угоди дають добровільну згоду на призначення покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Сторони угоди підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди (ст. 473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст. 476 КПК України).

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно вимог ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винуватою, віднесене до злочинів середньої тяжкості. Правову кваліфікацію кримінального правопорушення (злочину) органами досудового розслідування здійснено правильно. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства.

Обвинувачена ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

Запобіжні заходи щодо ОСОБА_5 під час досудового розслідування не застосовувались.

Цивільного позову не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити Угоду про примирення від 30 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні № 0001724, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Речові докази:
- мобільний телефон марки «Xiaomi Mi 8 Lite», який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 - залишити в користуванні ОСОБА_4 ;

- оптичний носій інформації (диск DVD +R) з відеозаписом (файлом), на якому зафіксовано обставини скоєної підозрюваною ОСОБА_5 крадіжки, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1