Справа № 157/336/20
Провадження №1-кп/157/52/20
УХВАЛА
Іменем України

19 березня 2020 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 грудня 2019 року за № 0000607, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, не одружений, не працевлаштований, раніше не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 152 КК України,

в с т а н о в и в :

13 березня 2020 року до суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у незаконному проникненні до житла ОСОБА_6 , тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та в умисному легкому тілесному ушкодженні, заподіяному ОСОБА_6 і у вчиненні відносно останньої дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтуванні), вчиненому повторно, щодо колишнього подружжя, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч. 2 ст. 152 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, мотивуючи тим, що застосований відносно ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого було продовжено ухвалами слідчого судді від 19 лютого 2020 року та 4 березня 2020 року закінчується 19 березня 2020 року, а кримінальне провадження по суті не розглянуто. В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що винуватість ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні доводиться сукупністю зібраних доказів, зокрема, протоколом заяви потерпілої про вчинення злочину, показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка підтвердила факт її зґвалтування обвинуваченим, протоколом огляду місця події від 24.12.2019, висновками судових експертиз, що свідчить про обґрунтованість звинувачення. ОСОБА_4 не працює, не має постійного джерела доходів, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення, будучи у стані алкогольного сп`яніння, відносно потрепілої неправомірних дій, а тому перебуваючи на волі може незаконно впливати на неї, малолітнього свідка ОСОБА_7 , яка є його дочкою, та продовжити вчиняти злочини. Інкриміновані обвинуваченому злочини вчинено відкрито, тобто при фактичному знаходженні у сусідній кімнаті спільних з потерпілою малолітніх дочок, старша з яких намагалася в деякій мірі завадити вчиненню насильницьких дій щодо матері ОСОБА_6 з боку обвинуваченого. Наведені обставини свідчать про наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, які в даний час не зменшилися та продовжують мати місце, а інші більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання таким ризикам, у зв`язку з чим прокурор просить продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою підтримав з викладених у ньому підстав, а також пояснив і те, що в провадженні Камінь-Каширського районного суду на даний час перебуває ще й інше кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні аналогічних злочинів щодо тієї ж потерпілої, що свідчить про ризик продовження останнім злочинної діяльності відносно потерпілої, яка є його колишньою дружиною.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечили. Обвинувачений вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів фактично не визнав, просив змінити запобіжний захід на менш суворий, мотивуючи тим, що має намір працювати і допомагати потерпілій ОСОБА_6 , яка є його колишньою дружиною, забезпечувати та виховувати їхніх дітей.

Потерпіла ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні просила продовжити строк тримання ОСОБА_4 під вартою та пояснила, що останній, перебуваючи на волі, може вкотре вчинити відносно неї злочин, оскільки ще раніше, маючи захисний припис щодо неможливості наближатися до неї, обвинувачений приходив без дозволу до її житлового будинку та вчиняв відносно неї неправомірні дії, і, не дивлячись на те, що в суді знаходиться на розгляді щодо нього кримінальне провадження про обвинувачення у вчиненні відносно неї аналогічних злочинів, знову незаконно проник до неї в будинок та зґвалтував, очевидцем чого стала малолітня дитина. Окрім того, обвинувачений ОСОБА_4 перебуває в неприязних відносинах з однією із свідків вчинення ним злочину, а саме ОСОБА_9 , він сварився зі свідком в її будинку, у зв`язку з чим вона викликала поліцію, а тому перебуваючи на волі обвинувачений може впливати на цього свідка.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, потерпілої, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора належить задовольнити, зважаючи на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою зазначеної статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Зважаючи на подані прокурором в обґрунтування його клопотання докази суд доходить висновку, що підозра у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 152 КК України не є явно необґрунтованою.

Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 24 грудня 2019 року ОСОБА_4 було затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України 24 грудня 2019 року.

За заявою потерпілої ОСОБА_6 від 24 грудня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000607 внесено відомості про вчинення ОСОБА_4 відносно потерпілої злочинів за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України.

19 лютого 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні зазначених злочинів.

Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 26 грудня 2019 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 лютого 2020 року без визначення застави, оскільки мали місце ризики того, що обвинувачений може незаконно впливати на малолітнього свідка, потерпілу та вчинити щодо останньої інше кримінальне правопорушення.

Ухвалами слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 19 лютого 2020 року та 4 березня 2020 року строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено до 19 березня 2020 року включно, оскільки існували ризики впливу обвинуваченого на потерпілу, свідка та ризик продовження ним злочинної діяльності.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Один із злочинів, у вчиненні якого обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_4 , а саме злочин, передбачений ч. 2 ст. 152 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення цього злочину передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Зазначений злочин відноситься до злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості фізичної особи, що підвищує суспільну небезпечність такого діяння.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, батьків, за станом здоров`я йому протипоказана важка фізична праця, він не працевлаштований та не має постійного джерела доходів.

Встановлено також і те, що ОСОБА_4 обвинувачується, зокрема, у вчинені аналогічного злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості фізичної особи щодо тієї ж потерпілої.

У вину обвинуваченому ставиться, поряд з іншим, скоєння нового аналогічного умисного тяжкого злочину відносно колишньої дружини ОСОБА_6 в присутності його малолітньої дитини під час розгляду судом щодо нього кримінального провадження про обвинувачення у вчиненні таких же злочинів щодо неї.

Такі обставини в сукупності з даними, що характеризують особу обвинуваченого, а також з тяжкістю і суспільною небезпечністю злочину проти статевої свободи, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , з суворістю передбаченого покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, на думку суду свідчать про те, що продовжують існувати такі ризики як вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення відносно потерпілої, впливу на свідків, які у кримінальному провадженні не допитані, а також ризик переховування від суду.

З огляду на вищенаведене і беручи до уваги, що строк тримання ОСОБА_4 під вартою закінчується 19 березня 2020 року, а розгляд судового провадження з урахуванням часу надходження до суду обвинувального акта, 13 березня 2020 року, з об`єктивних причин не завершено та потребує з урахуванням кількості свідків додаткового часу для розгляду і прийняття судового рішення, суд вважає, що обраний раніше щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою належить продовжити на строк 60 днів.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема у вигляді домашнього арешту не зможе, за вищезазначених судом обставин, дієво запобігти наведеним ризикам, в тому числі і ризику продовження злочинної діяльності щодо потерпілої.

Невизнання вини у вчиненні інкримінованих злочинів є правом обвинуваченого, а тому не враховується судом як підстава для застосування щодо останнього найсуворішого запобіжного заходу.

Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, тому у відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України підстав для визначення розміру застави немає.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 194, 199, 314 - 316, 369, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 152 КК України, до 17 травня 2020 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1