У Х В А Л А Справа № 932/1549/20
Ім`ям України Провадження № 1-кс/932/857/20
07 лютого 2020 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурорки ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисниці ОСОБА_5 ,
07 лютого 2020 року слідча СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернулась до суду із клопотанням, що підтримано прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого у м. Дніпрі, українця, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, не є опікуном чи піклувальником, не зареєстрований, зі слів фактично мешкає у квартирі АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз засудженого вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2018 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.ч. 2, 3 ст. 153, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 12 років, із конфіскацією майна.
Підстави для обрання саме такого запобіжного заходу слідча вказала наступні.
07 лютого 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 6 ст. 152, ч. 2 ст. 187 КК України, які виразились у зґвалтуванні ним малолітньої ОСОБА_7 , що вчинено повторно та у розбої, тобто нападі на малолітню ОСОБА_7 , із заволодінням її майном, який поєднано із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, що вчинено особою, яка раніше вчинила розбій.
Підставами для застосування запобіжного заходу слідча вказала наявність ризиків у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілу по кримінальному провадженню; вчинення іншого кримінального правопорушення, аналогічного тим, у якому йому пред`явлено підозру.
У судовому засіданні прокурорка клопотання підтримала, прохала задовольнити. Пояснення надала аналогічні його тексту. Додатково пояснила, що ризиками, передбаченими у ст. 177 КПК України, у даному випадку є можливе переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 , який раніше неодноразово засуджений за вчинення злочинів, аналогічних тому, у якому він зараз підозрюється, усвідомлює тяжкість покарання за інкриміновані йому злочини, у випадку доведеності його вини, у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічного позбавлення волі, тому може переховуватись від слідства та суду. Він не одружений, не має на утриманні дітей, не є опікуном над недієздатними чи непрацездатними особами, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків і є підтвердженням наявності ризику переховування від слідства та суду. Крім того, оскільки ОСОБА_4 неодноразово засуджений, в тому числі за розбій, зґвалтування та сексуальне насильство, він може вчинити інше кримінальне правопорушення, аналогічне вже інкримінованим йому. Внаслідок того, що підозрюваному відомо де навчається малолітня потерпіла, на показах якої ґрунтується підозра, він може незаконно впливати на неї, задля зміни нею показань, з метою уникнення ним кримінальної відповідальності.
У судовому засіданні підозрюваний вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав. Заперечував проти задоволення клопотання слідчої. Пояснив, що інкримінованого йому злочину не вчиняв, а став жертвою оговору. Двоє чоловіків, коли він знаходився на вулиці, схопили його та вивезли десь в ліс, де роздягли і роздягненого поклали на сніг, вимагаючи при цьому зізнання у вчиненні злочину, який він не вчиняв. Він добровільно передав працівниками органу досудового слідства той одяг, в якому він був на момент затримання і всі свої речі, в тому числі, мобільний телефон, бажаючи щоб все це було предметом дослідження для спростування його вини у вчиненні розбою та зґвалтування. Чому потерпіла впізнала його як ту особу, яка вчинила стосовно нею статеве насильство він пояснити не може. Частково пояснив це тим, що мабуть його для цього обрали невідомі йому працівники правоохоронних органів, як ту особу, що раніше вже засуджена за вчинення аналогічних злочинів. У цей день він, у період часу з 15 години до 16 години, з двома клунками в руках, від матері, яка живе на вул. Гладкова у м. Дніпрі, на трамваї доїхав до зупинки «вулиця Тітова», де вийшов, перейшов дорогу, і попрямував до квартири, яку орендує на пр. Олександра Поля у м. Дніпрі. Його бачили сусіди, він проходив повз будівлі, на яких розташовано відеокамери, в тому числі і магазин торгівельної мережі «Варус». Він має статеву партнерку на ім`я ОСОБА_8 , яка жила в нього, але близько тижня тому поїхала до своєї матері у м. Олександрію, Кіровоградської області. Ця дівчина його влаштовує повністю і застосувати статеве насильство до будь-якої жінки у нього потреби немає. Впізнання його, крім потерпілої, свідком, яким є кондуктор трамвая, відповідає дійсності, оскільки він дійсно їхав у тому трамваї, і в той час, який йому інкримінується, як час вчинення злочину. Однак, не дивлячись на це, злочину він не вчиняв.
Захисниця у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання слідчої і прохала відмовити у задоволенні клопотання у повному обсязі внаслідок недоведення прокуроркою вказаних слідчою ризиків.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані до нього додатки, заслухавши доводи прокурорки в його обґрунтування, пояснення підозрюваного та його захисниці, приходжу до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню.
Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Вважаю, що на даний час є підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 6 ст. 152, ч. 2 ст. 187 КК України. Підставами вважати підозру обґрунтованою є: протокол допиту малолітньої ОСОБА_7 від 06.02.2020 року; протокол додаткового допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_7 від 06.02.2020 року; протокол перегляду відеозапису від 07.02.2020 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 07.02.2020 року; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 07.02.2020 року; протоколи пред`явлення особи до впізнання від 07.02.2020 року; протокол пред`явлення ОСОБА_4 до впізнання потерпілій ОСОБА_7 від 07.02.2020 року, у якому вона впізнала його як особу, що вчинила на неї розбійний напад та застосувала до неї статеве насильство; докази у їх сукупності.
Доведеними, наданими суду поясненнями прокурорки та матеріалами справи в їх сукупності, є наявність ризику у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки підозрюваний в офіційному шлюбі не перебуває, не має на утриманні дітей, не є опікуном чи піклувальником, офіційно не працевлаштований, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, а також тому, що йому інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, на строк 15 років або довічне позбавлення волі. Тому існує висока вірогідність того, що не маючи міцних соціальних зв`язків, перебуваючи під загрозою довічного позбавлення волі внаслідок пред`явленої підозри, ОСОБА_4 , з метою уникнення від кримінальної відповідальності, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Оскільки підозрюваному відоме місце перебування потерпілої, високоймовірним є і ризик у вигляді позапроцесуального впливу на потерпілу, з метою можливої зміни нею показань для уникнення від кримінальної відповідальності. Інший ризик свого підтвердження в ході розгляду справи не знайшов.
Враховуючи особисті обставини життя підозрюваного, тобто відсутність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків, його вік та стан здоров`я, наявність судимостей, відсутність постійного місця роботи, а також тяжкість можливого покарання, що у сукупності може свідчити на користь збільшення ризику переховування від правосуддя, приходжу до висновку, що тримання ОСОБА_4 під вартою відповідає в даному випадку інтересам суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, в даному випадку, переважають інтереси забезпечення поваги до його особистої свободи.
Запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам шляхом обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, через те, що такий запобіжний захід, як домашній арешт, особисте зобов`язання, не здатні забезпечити унеможливлення реалізації ризику у вигляді переховування підозрюваного у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, від органів досудового розслідування та суду.
Тому вважаю, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий запобіжний захід, про який прохає слідча. Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного засобу, прихожу до висновку про можливість обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 не затримувався у відповідності до вимог ст. 208 КПК України, датою та часом закінчення дії ухвали про тримання його під вартою, визначаю 13 годину 30 хвилину 03 квітня 2020 року.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, заставу не визначаю взагалі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 194, 196-197, 309-310, 395 КПК України, -
Клопотання слідчої СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 6 ст. 152, ч. 2 с. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Дата закінчення дії ухвали 13 година 30 хвилина 03 квітня 2020 року.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб зо дня її винесення.
Слідчий суддя ОСОБА_1