справа №176/641/20
провадження №1-кп/176/182/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою загальною освітою, неодруженого, такого, що не має дітей, інвалідність не встановлена, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12.12.2019 року за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.75 КК України, звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.03.2020 року за №0000266,

з участю учасників судового провадження: прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , приблизно о 18 год. 44 хв. 24 березня 2020 року, прийшов до магазину «Варус» ТОВ «Омега», розташованого на вулиці Гагаріна, 22, в м. Жовті Води Дніпропетровської області, де відразу пішов до відділення з продажу алкогольних напоїв. В цей час у нього раптово виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне, повторне викрадення будь-якого чужого майна, належного даному магазину.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою наживи, ОСОБА_3 , перебуваючи біля торгівельної вітрини у відділенні з продажу алкогольних напоїв, у приміщенні магазину «Варус» ТОВ «Омега», розташованого на вулиці Гагаріна, 22, в м. Жовті Води Дніпропетровської області, приблизно о 18 год. 45 хв. 24 березня 2020 року, зупинився біля торгівельної вітрини у відділенні з продажу алкогольних напоїв та скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та не може контролювати, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, повторно, приблизно о 18 год. 45 хв. цього ж дня, взяв правою рукою пляшку горілки т/м «Абсолют», об`ємом 0,5 л, вартістю 232 грн. 70 коп., після чого поклав вказану пляшку під куртку, попередньо визначивши її предметом свого злочинного посягання.
Надалі ОСОБА_3 вийшов з магазину, покинув місце вчинення злочину, довівши злочин до кінця, обернувши викрадене майно на власну користь та розпорядившись на власний розсуд.
Протиправними діями ОСОБА_3 завдав матеріальної шкоди потерпілому ТОВ «Омега» відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №1227/20 від 03.04.2020 року на загальну суму 232 грн. 70 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, щиро розкаявся. Відповідно до ст.63 Конституції України відмовився давати суду показання. При цьому зазначив, що повністю погоджується з фактичними обставинами кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті. Не оспорює фактичні обставини кримінального провадження. Звернувся до суду із заявою про розгляд кримінального провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України. Зазначив, що наслідки обмеження апеляційного оскарження вироку суду йому зрозумілі.
Докази вини, здобуті досудовим розслідуванням, обвинувачений визнає повністю і не оспорює їх. Правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. Дана позиція обвинуваченого є добровільною. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінального правопорушення.
Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового провадження, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, з огляду на те, що обвинувачений в силу вимог ст.63 Конституції України, відмовився давати суду показання, суд обмежився лише дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Отже суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого «поза розумним сумнівом» у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.
Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Так, вчиненний ОСОБА_3 злочин, відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
За місцем проживання обвинувачений характеризуються посередньо, скарг від сусідів та мешканців будинку на його поведінку не надходило. Спиртними напоями не зловживає, допускає немедичне вживання наркотичних засобів, підтримує зв`язки з особами, які були раніше засуджені. По обліках Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області значиться як особа яка притягалась до адміністративної відповідальності, що підтверджується наданою суду довідкою - характеристикою Жовтоводського ВП.
На обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога в Комунальному некомерційному підприємстві «Жовтоводська міська лікарня» обвинувачений не перебуває. Зазначені обставини підтверджуються медичними довідками.
Згідно повідомлення Жовтоводської міської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості, станом на 02.04.2020 року обвинувачений на обліку як безробітній не перебуває

Згідно складеної уповноваженою особою органу пробації П`ятихатського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, досудової доповіді від 23.04.2020 року слідує, що уповноважений орган пробації вважає, що ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. На думку органу пробації, виправлення особи без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить небезпеку для суспільства.
Суд враховує також, що обвинувачений відшкодував потерпілому вартість викраденого товару, про що подана заява та чек від представника потерпілого ОСОБА_5 .
Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття. Про наявність таких обставин в судовому засіданні зазначив прокурор.
Обставини, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому відсутні.
Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, його щире каяття, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк з відбуванням його в місцях позбавлення волі.
Відповідно до вироку Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12.12.2019 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

При цьому, керуючись загальними засадами призначення покарання, суд вважає необхідним застосувати ч.1 ст.71 КК України, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши йому невідбуту частину покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12.12.2019 року.
Підстав для застосування ст.75 КК України суд не вбачає, оскільки під час іспитового строку обвинувачений вчинив новий злочин.
Підстав для застосування ст.69 КК України, тобто призначення більш м`якого покарання ніж передбачено законом або призначення покарання нижче від найнижчої межі, суд не вбачає, оскільки обвинувачений має лише одну обставину, що пом`якшує йому покарання, проте закон встановлює наявність кількох пом`якшуючих обставин, що виключає призначення йому більш м`якого покарання або покарання нижче від найнижчої межі.

Призначення саме такого виду покарання відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема у справі «Скоппола про Італії» від 17 вересня 2009 року, де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».
Строк відбування покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту затримання в порядку виконання даного вироку суду.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався та не обирати. Заходи забезпечення кримінального провадження по справі не застосовувалися.
Витрати за проведення судовової товарознавчої експертизи в сумі 300 грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди потерпілим не заявлено.
При вирішенні питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні, відповідно ст. 100 КПК України, суд вважає, що компакт диск CD R з відеозаписом крадіжки, що мала місце 24.03.2020 року в приміщенні магазину «Варус», який запакований в конверті, слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 1 /один/ рік 1 /один/ місяць.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12.12.2019 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 /один/ рік 2 /два/ місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання на підставі даного вироку суду в порядку його виконання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судовової товарознавчої експертизи в сумі 300 грн.
Речові докази: компакт диск CD R з відеозаписом крадіжки, що мала місце 24.03.2020 року в приміщенні магазину «Варус», який запакований в конверті - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя