ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/442/20
провадження № 1-кп/691/273/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника (адвоката) ОСОБА_4 , та учасників судового провадження ОСОБА_5 (обвинуваченої), ОСОБА_6 (потерпілої),

розглянувши, у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, клопотання (заяву) обвинуваченої про затвердження угоди про примирення, за матеріалами кримінального провадження № 0000147, внесене 03 квітня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Кіровоградської області, м. Мала Виска, громадянство України, українки, на утриманні має неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , освіта неповна середня, не одруженої, не працюючої, пенсіонер, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 02 квітня 2020 року, близько о 13 годині 00 хвилин, перебуваючи по місцю проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, незаконно, з корисливих мотивів, шляхом обману, а саме під виглядом надання нетрадиційного лікування, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_6 в сумі 43 000 гривень, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму, а грошовими коштами розпорядилась на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

28 квітня 2020 року між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення, яку учасники судового провадження просили розглянути, в підготовчому судовому засіданні, та призначити узгоджену сторонами міру покарання.

За нормами п.1 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим. Згідно ч.1 ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора, судді).

Угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення (ч.3 ст.469 КПК України).

За нормами ч.5 ст.469 КПК України, укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

У підготовчому судовому засіданні суд, за нормами п.1 ч.3 ст.314 КПК України, має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Враховуючи те, що потерпіла та обвинувачена досягли угоди про примирення, підписали її, причому обвинувачена ОСОБА_5 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин та між сторонами досягнута домовленість про призначення обвинуваченій покарання, суд розглядає клопотання про затвердження угоди про примирення, виходячи з такого.

Обвинувачена ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 в суді просили затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене покарання.

За нормами ст.350 КПК України, клопотання учасників судового провадження розглядається судом після того, як буде заслухана думка щодо нього інших учасників судового провадження.

Із змісту угоди про примирення потерпіла ОСОБА_6 , та обвинувачена ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин і правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.190 КК України, та узгодили міру покарання, яку повинна понести обвинувачена за скоєне, а саме, у вигляді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп.. Жодних претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої, на час укладення угоди про примирення, потерпіла не має, та в подальшому не матиме.

В суді обвинувачена ОСОБА_5 , визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за обставин викладених в обвинувальному акті, та просила затвердити угоду про примирення з призначенням узгодженого покарання. Захисник (адвокат) ОСОБА_4 підтримує позиції сторін на примирення, клопотав про постановлення вироку на підставі угоди про примирення, що укладена за ініціативною обвинуваченої, з призначенням узгодженої сторонами міри покарання, штраф в розмірі, що відповідає 510,00 грн..

З`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє, що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а вона має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, перед бачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 цього Кодексу; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом (ч.5 ст.474 КПК України). Потерпіла ОСОБА_6 цілком розуміє наслідки затвердження мирової угоди, що визначені у п.2 ч.1 ст.473 КПК України, а саме, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення для неї, як потерпілої сторони, є: обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про примирення, тобто, що укладена угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угодах.

Узгоджені сторонами (обвинуваченою, потерпілою) вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченої ОСОБА_5 , та заявлені в межах санкції ст.190 ч.1 КК України, тобто, умови даної угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченою відповідають вимогам діючого кримінального процесуального та матеріального законодавства.

Відповідно до ст.12 КК України, злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , є злочином середньої тяжкості, та за нормами ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у даному кримінальному провадженні.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін, чи інших осіб.

Домовленістю сторін угоди при узгодженні покарання, враховані ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої ОСОБА_5 , за матеріалами, що зібрані на досудовому розслідуванні та представлені суду, вдова, має на утриманні неповнолітню дитину 2011 року народження, не судима, не перебуває на обліку у психіатра, нарколога КНП "Звенигородська ЦРЛ", за місцем проживання характеризується як така, що заяв і скарг в міськвиконком не надходило, компрометуючі дані відсутні, обставинами, які пом`якшують покарання (ст.66 КК України) є щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, обставини, що обтяжують покарання (ст.67 КК України) відсутні.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила кримінального процесуального та кримінального кодексів України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді про примирення міру покарання.

Завдана внаслідок кримінального правопорушення матеріальна шкода на суму 43000,00 грн. відшкодована шляхом повернення грошових коштів потерпілій.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

Судові (процесуальні) витрати у справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 не обирався.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що угоду про примирення між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 належить затвердити, з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 350, 369, 370, п.1 ч.1 ст. 468, ч.1, ч.3, ч.5 ст.469, ст.471, ч.1 ст.473, ст. ст. 474 476, ч.3 ст.394, п.1 ч.1 та п.1 ч.2 ст.395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Угоду, укладену між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 про примирення, від 28.04.2020 року, затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 (тридцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп..

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання угоди про примирення потерпіла чи прокурор мають право звернутися до суду, який затвердив угоду з клопотанням про скасування вироку; умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Городищенський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення, виключно з підстав:

- призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди - обвинуваченим, його захисником;

- призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судоми вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу потерпілим;

- затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена прокурором.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1