У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.01.2020 року, якою залишено без розгляду його скаргу на бездіяльність службових осіб, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.01.2020 року та ухвалити нову ухвалу, якою направити його скаргу на розгляд до Заводського районного суду м. Миколаєва.

Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.

Ухвалою слідчого судді залишено без розгляду скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

Узагальнені доводи апелянта.

На обґрунтування апеляційних вимог щодо скасування оскаржуваної ухвали апелянт зазначає, що рішення про залишення без розгляду його скарги є необгрунтованим.

Вважає, що слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про залишення без розгляду його скарги, оскільки його не було належним чином повідомлено про дату розгляду скарги.

__________________________________________________________________

провадження № 11-сс/812/439/20 слідчий суддя : ОСОБА_5

категорія: оскарж.ухвали с/с доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1 .

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Слідчий суддя, дійшов висновку, що дана скарга не підлягає розгляду.
Дане рішення обгрунтував тим, що враховуючи що скаржник не прибув у судове засідання для розгляду своєї скарги, він розцінює таку поведінку скаржника як втрату інтересу до предмета оскарження та враховуючи вимоги КПК України щодо обов`язкової участі скаржника у розгляді скарги та положення ч. 6 ст. 9 КПК України, приходить до висновку про можливість залишення скарги без розгляду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

В письмових клопотаннях прокурор та заявник просять розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 406 КПК України, зазначене є підставою для ухвалення судового рішення в порядку письмового апеляційного провадження.

Дослідивши надані матеріали та вивчивши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Згідно вимог ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів провадження вбачається, що скаржник не був присутнім в судовому засіданні.

Копію оскаржуваної ухвали суду він отримав поштою 13.05.2020 року, але через карантинні заходи не зміг подати апеляційну скаргу в передбачений законодавством строк.

З врахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права особи на захист своїх законних прав та інтересів, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 395 КПК України, колегія суддів вважає не пропущеним строк для апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим кодексом.

Як вбачається з матеріалів судового провадження ОСОБА_4 подав скаргу до Заводського районного суду м. Миколаєва на бездіяльність службових осіб, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Судом першої інстанції ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про дату та місце розгляду його скарги.

Так, заявника було повідомлено про дату та час судових засідань шляхом здійснення виклику по телефону, але він в судові засідання призначені на 28.11.2019 та 27.01.2020 року, не з`явився.

Згідно положень ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійсненням виклику по телефону або телеграмою.

Матеріали судового провадження містять телефонограми, згідно яких секретарем судового засідання скаржнику було повідомлено про дату та час судових засідань. ( а.с.п. 20, 28)

За такого є безпідставними твердження апелянта, що його не повідомили належним чином, оскільки судом не було направлено повісток на його адресу.

Слідчим суддею було зазначено, що норми КПК України не містять вказівки щодо дій слідчого судді у разі неявки особи, яка звернулась зі скаргою, на судове засідання з розгляду такої скарги.

Слід зазначити, що відповідно до імперативних вимог ч.3 ст. 306 КПК України участь у судовому засіданні скаржника чи його захисника, представника (принаймні однієї із зазначених осіб) є обов`язковою.

Отже, закон не передбачає можливості розгляду судом скарги за відсутності скаржника, належним чином повідомленого про такий розгляд (якщо в судовому засіданні не бере участі його захисник чи представник).

Прийнявши рішення про залишення скарги без розгляду, слідчий суддя послався на правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладену в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування», у пункті 22 якого визначено правильною практику тих слідчих суддів, які в разі відсутності скаржника, який заявив клопотання про розгляд скарги без його участі, а також належним чином повідомленого скаржника, який не з`явився на такий розгляд, залишали скаргу без розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України суди, як і інші органи державної влади, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.1 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Таким чином, неявка скаржника, перешкодила слідчому судді прийняти одне із рішень передбачених ч.2 ст. 307 КПК України.

Тому, враховуючи що скаржник не прибув у судове засідання для її розгляду, поважних причин свого неприбуття не повідомив, слідчий суддя прийшов до висновку, що таку поведінку скаржника слід розцінювати, як втрату інтересу до предмета оскарження та враховуючи вимоги КПК України щодо обов`язкової участі скаржника у розгляді скарги та положення ч. 6 ст. 9 КПК України, прийшов до висновку про можливість залишення скарги без розгляду.

При цьому, слідчим суддею в рішенні було вказано, що у випадку залишення скарги без розгляду скаржник буде мати право повторно звернутися з цією скаргою в суд і за умов добросовісного користування своїми процесуальними правами скаржником, вони порушені не будуть та доступ до суду не буде обмежений.

На думку колегії суддів, наведене свідчить про відсутність в рішенні слідчого судді істотних порушень норм процесуального права, які б унеможливили реалізацію учасниками судового процесу наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

За таких обставин, вимоги апеляційної скарги є необгрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 404 407, 424, 532 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.01.2020 року, якою його скаргу залишено без розгляду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: