провадження № 1-кп760/1865/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Києві кримінальне провадження, що внесено 11.12.2018 року до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0004299 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Берегове, Закарпатської області, громадянки України, не працюючої, розлученої, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачена ОСОБА_4 якій раніше було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, 27.04.2019 року приблизно о 15.55 год. перебуваючи біля кафе» Макдональдс» за адресою: м.Київ, пл. Вокзальна,2, помітила раніше невідому їй жінку, за спиною якої висів рюкзак.

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, підійшла ззаду до потерпілої ОСОБА_6 , непомітно для останньої відкрила його, звідки викрала гаманець чорного кольору на застібці, вартістю 200 гривень, в якому знаходились паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий на ім.»я ОСОБА_6 , паспорт для виїзду за кордон, на ім.»я ОСОБА_6 , грошові кошти - купюра номіналом 200 гривень, дві купюри номіналом 50 гривень, три купюри номіналом 20 гривень, три купюри номіналом 1 гривня, 1 долар США, що згідно з курсом НБУ станом на 27.04.2019 року становить 26,68 гривень.

Таємно викравши чуже майно, ОСОБА_4 стала відходити з місця вчинення злочину, однак була затримана працівниками поліції.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна, повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала повністю та пояснила, що 27.04.2019 року знаходилась біля кафе « Макдональдс», де побачила жінку, на спині якої висів рюкзак. Оскільки у неї не було грошей на придбання ліків для хворої дитини, вона вирішила вчинити крадіжку. Підійшла зі спини до потерпілої, та витягнула з рюкзаку гаманець чорного кольору, з яким стала відходити. Неподалеку її затримали поліцейські. У скоєному кається.

Покази обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинувач
При цьому, судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесення його до категорії злочинів середньої тяжкості, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченої, яка за місцем реєстрації характеризується посередньо, не працює, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, відношення до вчиненого, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансері не перебуває, завдану шкоду повністю відшкодовано, шляхом повернення викраденого майна.

Обставинами, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає каяття у вчиненому.

Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Обтяжуючу покарання обставину, зазначену в обвинувальному акту вчинення злочину повторно, слід виключити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.4 ст.67 КК України якщо, будь-яка обставина, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що обтяжує.

Оскільки, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, кваліфікуюча ознака зазначена повторно, отже суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що обтяжує покарання

За сукупністю обставин вчинення злочину, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченої, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, пом`якшуючих покарання обставин, суд дійшов висновку, про призначення покарання у виді обмеження волі, однак враховуючи що на її утриманні знаходяться діти, яких вона виховує самостійно, суд вважає за можливе призначити покарання із застосуванням ст.75 КК України з випробовуванням, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.
При призначенні покарання суд також враховує, що ОСОБА_4 засуджена 24.05.2019 року Солом`янським районним судом м.Києва за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень. Дані про сплату штрафу відсутні, тому остаточне покарання слід призначити за сукупністю злочинів відповідно до вимог ст.70 ч.4 КК України.

Відповідно до ч.3 ст. 72 КК України - основні покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Таким чином, вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 24.05.2019 року відносно ОСОБА_4 , оскільки призначене йому покарання не підлягає складенню відповідно до вимог ч.3 ст. 72 КК України, слід виконувати самостійно.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обиралась.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 3/три/ роки.

На підставі ст.ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, поклавши на неї відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 24.05.2019 року відносно ОСОБА_4 виконувати самостійно.
Речові докази: гаманець-клатч чорного кольору, паспорт громадянина України на ім.»я ОСОБА_6 паспорт для виїзду за кордон на ім.»я ОСОБА_6 грошові кошти : купюра номіналом 200 гривень, дві купюри номіналом 50 гривень, три купюри номіналом 20 гривень, три купюри номіналом 1 гривня, 1 долар США повернуті на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили залишити у розпорядженні останньої. Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1