Справа № 946/9290/19
Провадження № 1-кс/946/3208/19
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, українця, одруженого, працюючого різноробочим на підприємстві «Одесакомунекологія», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше судимого,
підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, скоєного за наступних обставин: ОСОБА_5 , 25.06.2019 приблизно о 15 годині, більш точний час в ході досудового слідства не встановлено, разом з ОСОБА_7 , знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, які могли б помітити та запобігти їх злочинним намірам та діям, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи за попередньою змовою, заздалегідь розподіливши між собою ролі, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, незаконно, шляхом віджиму металево-пластикового вікна, проникли до вищезазначеного домоволодіння, звідки таємно викрали: фотоапарат торгової марки «CANON» моделі «EOS 600 D», чорного кольору вартістю 25000 гривень, планшет торгової марки «ASUS NEXUS» чорного кольору вартістю 1500 гривень, мобільний телефон торгової марки «MEIZU» рожевого кольору вартістю 2000 гривень, мобільний телефон торгової марки «SAMSUNG» бірюзового кольору вартістю 3000 гривень, після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 59000 гривень.
26.12.2019 р. ОСОБА_5 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України та поміщено до ізолятору тимчасового тримання № 9 ГУНП в Одеській області, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Михайлівська, 27.
27.12.2019 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні просили задовольнити клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 не визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, але просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки слідчим та прокурором не доведено про не можливість застосування менш тяжкого запобіжного заходу та просив обрати домашній арешт.

Крім цього, підозрюваним ОСОБА_5 та його захисником в судовому засіданні було повідомлено про застосування насильства співробітниками поліції, вчинення психічного та фізичного тиску на підозрюваємого. Крім того, підозрюваний був фактично затриманий та доставлений до відділу поліції о 08 год. 00 хв., тоді як у протоколі затримання особі від 26.12.2019 року вказаний час затримання о 14 год. 00 хв.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В ході судового засідання слідчий та прокурор зазначили, що необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку з наявністю ризиків передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілого, свідка.

Як встановлено в судовому засіданні, підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, обґрунтована зібраними органом досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 25.12.2019 р.; допитом потерпілого ОСОБА_8 , допитом свідка ОСОБА_9 , допитом свідка ОСОБА_10 , допитом свідка ОСОБА_11 . Крим цього, показами підозрюваного ОСОБА_7 , який зазначав що вищевказаний злочин ним був вчинений разом з ОСОБА_5 та протоколом проведення слідчого експерименту від 27.12.2019 року.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа "Нечипорук і Йонкало проти України" термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Враховую вказане, слідчий суддя вважає, що саме на даному етапі досудового розслідування існує обґрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В свою чергу, відповідно до вимог ч.6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;

2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Водночас слідчий суддя звертає увагу на ту обставину, що в ході судового засідання підозрюваний та захисник заявилищодо застосування безпідставного насильства співробітниками поліції при затриманні і з цього приводу просили провести відповідну перевірку.

З огляду на викладене слідчий суддя приходить до висновку про необхідність вжиття заходів, передбачених ч. 6 ст. 206 КПК України, з огляду на повідомлення підозрюваним та захисником щодо застосування насильства співробітниками поліції.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання.
Крім цього, викрадена майно щодо якого оголошено підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст. 185 КК України видано підозрюваними співробітникам поліції.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні злочину, за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і тому можливо застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який у повній мірі забезпечить запобіганню ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

При цьому, враховується, що обґрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, не свідчать про достатність підстав стверджувати, що при застосуванні щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний буде перешкоджати повному, швидкому та об`єктивному розслідуванню кримінального провадження будь-яким способом.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, можливо застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжні захід ніж тримання під вартою, а саме застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати місце свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім цього, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Підозрюваному ОСОБА_5 роз`яснити, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського відділу поліції ГУНП в Одеській області погодженого з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати місце свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 - цілодобово.
Підозрюваного ОСОБА_5 , звільнити з під варти негайно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Строк домашнього арешту та строк дії ухвали слідчого судді становить 58 (п`ятдесят вісім) днів і обчислюється з 28.12.2019 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію 25 лютого 2020 року.
Доручити керівнику Ізмаїльської місцевої прокуратури забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи та провести дослідження обставин отримання підозрюваним тілесних ушкоджень, законність затримання підозрюваного та за наявності до того підстав вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки підозрюваного згідно із законодавством.
Ухвалу в частині виконання вимог ч. 6 ст. 206 КПК України направити для виконання керівнику Ізмаїльської місцевої прокуратури.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1