печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000108,-
в с т а н о в и в :
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про арешт майна, а саме: нежитлового приміщення АДРЕСА_1 . Обгрунтовуючи доводи клопотання адвокат зазначає, що СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000108 від 29.05.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України. 11.07.2018 року ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні була визнана потерпілою. 17.12.2019 року ОСОБА_4 пред`явила цивільний позов у кримінальному провадженні про відшкодування шкоди. Заявник вказує на те, що існує об`єктивна загроза подальшого відчуження цивільним відповідачем нежитлового приміщення або перетворення його в інше майно, зокрема, шляхом реконструкції, тому заявник просить накласти арешт на квартиру. В судове засідання заявник не з`явився, просив розглянути клопотання за його відсутності. Слідчий в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином. Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Як вбачається з матеріалів клопотання, заявнику вказує на те, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 27.04.2018 року вже накладено арешт на вказане нерухоме майно, тому слідчий суддя не вбачає правових підстав для задоволення клопотання про арешт майна. Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000108. Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_6