Справа № 517/295/20 н/п1-кс/517/62/2020
У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 01 липня 2020 року смт.Захарівка Фрунзівський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: слідчого ОСОБА_3 прокурора ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 захисника ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В :

-Заяви потерпілого ОСОБА_7 від 25.05.2020 р. про вчинення кримінального правопорушення;
-протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 27.05.2020 р.;
-протоколами огляду місця події від 25.05.2020 р. за адресою: АДРЕСА_1 ;
-вилученими речовими доказами: постанова про визнання та долучення речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 25.05.2020 р. ВАЗ 2106 д/н з НОМЕР_1 , бежевого кольору, два фрагменти папілярних узорів рук;
-протокол огляду предмету від 25.05.2020 р. автомобіль марки ВАЗ 2106 д/н з НОМЕР_1 , бежевого кольору, два фрагменти папілярних узорів рук;
-показами свідків ОСОБА_9 (протокол допиту свідка від 25.05.2020), ОСОБА_10 (протокол допиту свідка від 26.06.2020 та 25.06.2020), ОСОБА_11 (протокол допиту свідка від 17.06.2020), що підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень.
У судовому засіданні прокурор та слідчий, мотивуючи доцільність задоволення клопотання органу досудового розслідування, зазначили те, що ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів в силу ст.89 КК України судимість знята та погашена, на шлях виправлення не став, підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого злочину, ніде не працює, веде бродяжний спосіб життя, не має постійного джерела доходу, за місцем проживання характеризується негативно, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж цілодобовий домашній арешт. Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечували проти обрання в запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Заслухавши доводи прокурора та слідчого про необхідність задоволення клопотання, пояснення підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали провадження, додані до клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню. Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання способам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом. Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6)репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини. Згідно ст.181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді при триманні особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим. Слідчим суддею оцінено у сукупності всі обставини справи, в звязку з чим вважає доведеним, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш мяких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. Таким чином, аналізуючи викладене, вважаю, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню. З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, вважаю необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки підозрюваний може переховуватись від слідства, вливати на свідків, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, слідчий суддя-
У Х В А Л И В: