КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2.,

суддів - ОСОБА_3., ОСОБА_4.,

секретаря - ОСОБА_5,

за участю:

адвоката, який діє

в інтересах заявника - ОСОБА_6.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_1. - адвоката ОСОБА_6., на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2019 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000273 від 01.08.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.365-2, ч.2 ст.233, ч.2 ст.209 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

18 жовтня 2019 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7. про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000273 від 01.08.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.365-2, ч.2 ст.233, ч.2 ст.209 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2019 року клопотання прокурора задоволено та накладено арешт на нежитлову будівлю по вул. Петра Сагайдачного, 25, літ. «Д», загальною площею 381,3 кв.м, що належить на праві власності ТОВ «Рент Дим Компани» (), заборонивши відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином вказаним майном органам управління та засновникам ТОВ «Рент Дим Компани», іпотеко держателю - ОСОБА_8., іншим фізичним та юридичним особам, а також будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам вчиняти з ним дії, пов'язані із проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу) права власності на майно. Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя послався на наявність достатніх підстав вважати, що нерухоме майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, і такий захід забезпечення необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів.

На вказану ухвалу представник заявника ОСОБА_1. - адвокат ОСОБА_6., подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною та необґрунтованою через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідності висновків суду, викладених в судовому рішенні фактичним обставинам справи, оскільки підстави, якими обґрунтовувалась необхідність накладення арешту повністю спростовуються рішенням Господарського суду м. Києва від 12.11.2018 року, постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2019 року, якою залишено без змін вказане судове рішення та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.06.2019 року, якою залишено без змін постанову Північного апеляційного господарського суду м. Києва від 28.02.2019 року та зроблено остаточний висновок у підтвердженні статусу ТОВ «Рент Дим Компани» як добросовісного набувача вказаного об'єкта нерухомості, тобто повністю спростовано факти нанесення збитків територіальній громаді м. Києва, що було підставою для здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000273. При цьому будь-яких інших доказів на спростування того, що ТОВ «Рент Дим Компани» не є добросовісним набувачем майна прокурором не надано.

Наголошує, що дане кримінальне провадження не здійснюється стосовно ТОВ «Рент Дим Компани», як юридичної особи, ні стосовно ОСОБА_1., як добросовісного набувача, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а протягом досудового розслідування не встановлено, що нерухоме майно є предметом злочину чи отримано незаконним шляхом. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 18.10.2019 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- адвоката, який діє в інтересахзаявника ОСОБА_1. - ОСОБА_6., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив задовольнити її у повному обсязі;

- ознайомившись з матеріалами клопотаннята обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження, під час досудового розслідування встановлено факт нанесення збитків територіальній громаді м. Києва, шляхом незаконного придбання у власність ТОВ «Рент Дим Компани», нежилого будинку комунальної власності м. Києва по вул. Сагайдачного, 25-Д, загальною площею 381,3 кв.м., який в подальшому може бути відчужено та незаконно використано ТОВ «Рент Дим Компани», а тому вказаний нежилий будинок, є об'єктом, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, та відповідно до постанови слідчого від 25.04.2018 року визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Тому, розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, у відповідності до ст.173 КПК України слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість нерухомого майна, а саме нежилого будинку по вул. Сагайдачного, 25-Д, загальною площею 381,3 кв.м., об'єктом, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні та прийшов до правильного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об'єктивні підстави вважати нежилий будинок по вул. Сагайдачного, 25-Д, загальною площею 381,3 кв.м., таким, що являється об'єктами, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки слідчим доведено, що нежилий будинок по вул. Сагайдачного, 25-Д, загальною площею 381,3 кв.м., який належить на праві власності ТОВ «Рент Дим Компани», відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, є об'єктом, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, його визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а метою його арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об'єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на нежилий будинок по вул. Сагайдачного, 25-Д, загальною площею 381,3 кв.м., який на праві власності належить ТОВ «Рент Дим Компани», діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах ОСОБА_1. - ОСОБА_6., слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2019 року, необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1. - адвоката ОСОБА_6., залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2019 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000273 від 01.08.2013 року, а саме: на нерухоме майно - нежитлову будівлю по вул. П.Сагайдачного, 25-Д, загальною площею 381,3 кв.м, що належить на праві власності ТОВ «Рент Дим Компани», залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4