Справа №: 398/1136/20
провадження №: 1-м/398/1/20
УХВАЛА
Іменем України

"13" травня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку Троїцького районного суду м.Москви від 21.06.2018 року, яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрії Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого за ч.3 ст.30, п. «г» ч.4 ст.228.1 КК РФ до десяти років позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

14.04.2020 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшло клопотання Міністерства юстиції України в порядку ст.610 КПК України про приведення у відповідність із законодавством України з метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України ОСОБА_4 вироком суду Російської Федерації, а саме: визначити за КК України правову кваліфікацію діяння, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винним вироком Троїцького районного суду м. Москви від 21.06.2018 року, визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 згідно з КК України.

Клопотання мотивовано тим, що наказом Міністерства юстиції України від 16.03.2020 року № 961/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком суду Російської Федерації громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для подальшого відбуття покарання на території України.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання Міністерства юстиції України, посилаючись на наявність всіх правових підстав для його задоволення, просив привести вирок суду іноземної держави відносно громадянина України ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України та визначити норму Кримінального кодексу України, якою передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винуватим вироком Троїцького районного суду м.Москви від 21.06.2018 року.

Суд, заслухавши думку прокурора та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до частини 1 статті 9 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст.11 Конвенції, яка передбачає у разі заміни вироку застосовувати процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку.

Частиною 3 статті 609 КПК України передбачено, що після надходження всіх необхідних документів Міністерство юстиції України протягом місяця розглядає надіслані матеріали та в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Частинами 1 та 2 статті 610 КПК України передбачено, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження. Судовий розгляд здійснюється за участю прокурора.

Судом встановлено, що вироком Троїцького районного суду м. Москви від 21.06.2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Олександрії Кіровоградської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений до десяти років позбавлення волі з відбуттям покарання в виправній колонії суворого режиму за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.30, п. «г» ч.4 ст.228.1 КК РФ за ознаками замаху на незаконний збут психотропної речовини у великих розмірах, до вступу вироку в законну силу обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою залишений без змін, строк відбуття покарання визначено з 21.06.2018 року, зараховано у строк відбуття покарання строк перебування під вартою до ухвалення вироку з 24.01.2018 року по 21.06.2018 року. Вирок набрав законної сили 30.08.2018 року.

З характеристики на засудженого ОСОБА_4 вбачається, що початком строку відбуття покарання визначено 21.06.2018 року, кінцем строку відбуття покарання 23.01.2028 року, зараховано в строк відбуття покарання період тримання під вартою з 24.01.2018 року по 21.06.2018 року.

Пунктом «а» ч.1 ст.11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року встановлено, що замінюючи вирок, компетентний орган повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку.

З вироку Троїцького районного суду м. Москви від 21.06.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 засуджений за замах за збут психотропної речовини - амфетаміну масою 49,8 грама, що відповідно до Постанови Уряду РФ від 01.10.2012 року №1002 «Про затвердження значного, великого та особливо великого розмірів наркотичних засобів та психотропних речовин для мети статей 228,228.1, 229 та 229.1 Кримінального кодексу Російської Федерації", віднесений до великих розмірів.

Зазначений у вироку Троїцького районного суду м. Москви від 21.06.2018 року розмір психотропної речовини відповідно до Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 N 188 у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29.07.2010 N 634) віднесений до особливо великих розмірів.

В роз`ясненнях, викладених в листі Верховного суду України «Практика застосування судами міжнародних договорів України щодо визнання і виконання вироків іноземних судів» від 01.02.2008 року зазначено «стаття 11 Конвенції 1983 р., на відміну від ст. 10, не містить прямого обов`язку суду держави виконання вироку дотримувати характеру і тривалості покарання, проте відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 11 Конвенції суд повинен враховувати висновки щодо фактів, які зробив суд держави винесення вироку (у тому числі щодо суворості покарання). Отже, ст. 11 Конвенції не передбачає широких повноважень для суду держави виконання вироку щодо пом`якшення покарання. … судам можна рекомендувати переважно застосовувати процедуру заміни вироку іноземного суду, передбачену ст. 11 Конвенції 1983 р., із дотриманням, наскільки це можливо, природи і тривалості покарання, визначеного судом іноземної держави.».

Згідно з чинним законодавством України, закінчений замах на незаконний збут психотропних речовин у особливо великих розмірах кваліфікується за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, санкція якої передбачає покарання, у виді позбавлення волі від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. з урахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України, оскільки за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_4 є громадянином України, вирок суду Російської Федерації, яким він засуджений, набрав законної сили, засуджений надав згоду на його передачу в Україну для подальшого відбування покарання, кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством України, суд вбачає підстави для приведення вироку у відповідність із законодавством України.

Відповідно до ч. 4 ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків: 1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; 2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Відповідно до статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року замінюючи вирок, компетентний орган повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі і не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи, тому, суд дотримується строку покарання, визначеного кримінальним законом України, враховуючи, що строк покарання у виді позбавлення волі, призначений вироком Троїцького районного суду м.Москви від 21.06.2018 року, є більшим, за відповідні кримінальні правопорушення, передбачені санкціями ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України. Підстав для визначення в даному випадку додаткового покарання у виді конфіскації майна немає, оскільки таке додаткове покарання вироком іноземного суду не призначалося. Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з 21 червня 2018 року з зарахуванням в строк покарання строку попереднього ув`язнення з 24.01.2018 року по 20.06.2018 року. Визначення режиму відбування покарання не є компетенцією суду України і належить до повноважень регіональних комісій з питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі.

З урахуванням викладеного, оскільки призначене судом Російської Федерації, покарання ОСОБА_4 за своїм видом є сумісним із законодавством України, суд вважає клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність до законодавства України вироку Троїцького районного суду м. Москви від 21.06.2018 року, відносно ОСОБА_4 таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, ст.ст. 602-610 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Троїцького районного суду м. Москви від 21.06.2018 року, яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений за ч.3 ст.30, п. «г» ч.4 ст.228.1 КК РФ до десяти років позбавлення волі, у відповідність із законодавством України- задовольнити.

Вирок Троїцького районного суду м. Москви від 21.06.2018 року, яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.3 ст.30, п. «г» ч.4 ст.228.1 КК РФ до десяти років позбавлення волі, привести у відповідність із законодавством України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 21.06.2018 року.

Зарахувати в строк відбування покарання час перебування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою з 24.01.2018 року по 20.06.2018 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день тримання під вартою.

Копію ухвали направити Міністерству юстиції України та Центральному органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня проголошення, засудженим - протягом семи днів з моменту вручення ухвали.

Суддя ОСОБА_1