Справа № 314/915/20
Провадження № 1-в/314/457/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.04.2020 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , який відбуває покарання за вироком Жовтневого районного суду м Запоріжжя від 08.05.2018 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст. 70, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 22.02.2016 року до вступу вироку в законну силу включно (16.10.2018 року) з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.Зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення строком 1 день (16.01.2015 року) з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Постановою Верховного Суду України від 13.06.2019 року вирок Жовтневого районного суду Запорізької області від 08.05.2015 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 16.10.2018 року змінено, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 16.01.2015 року до 16.04.2015 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін. Початок строку: 22.02.2016 року, кінець строку: 28.12.2021 року,
про умовно-дострокове звільнення,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_3 ,

встановив:

до Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Суд, заслухавши засудженого, представника колонії, думку прокурора, дослідивши надані йому матеріали, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. .81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 16.08.2019 року відбуває покарання в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)». Станом на 29.12.2018 року відбув 2/3 частини призначеного строку покарання. За час відбування покарання характеризується наступним чином: відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 та п. 14 ст. 134 КВК України стягнення, яке було накладено на засудженого, зняте та погашене у встановленому законом порядку, а тому воно не повинно враховуватися при розгляді питання про звільнення умовно-достроково від відбування покарання, тобто вважається таким, що не має стягнень, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має три заохочення, на виробництві не працевлаштований, згідно ст. 118 КВК України злучається без оплати праці до роботи з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених, на даний час виконує днювального, до праці ставиться задовільно, у відношенні з іншими засудженими не конфліктний, намагається дотримуватись правомірних відносин з персоналом установи, за вироком суду позову не має.
Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК України, дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537,ст.ст. 539, 395 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:

клопотання засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08.05.2018 року з урахуванням постанови Верховного суду України від 13.06.2019 року, на невідбутий строк, що складає 1 рік 8 місяців 25 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

03.04.2020