Справа № 308/5786/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області майора юстиції ОСОБА_3 , у рамках кримінального провадження №0000049, за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.201-1 та ч.2 ст.367 КК України, погоджене прокурором, про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:

Слідчий 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області майор юстиції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із клопотанням у рамках кримінального провадження №0000049, за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.201-1 та ч.2 ст.367 КК України, погоджене прокурором, про арешт майна.
Клопотання мотивовано тим, що одним із епізодів які досліджуються в рамках даного кримінального провадження, є отримані відомості про те, що на території Воловецького району Закарпатської області, за відома та погодження посадових осіб лісових господарств Закарпатської області, діє злагоджений механізм незаконного отримання та переправлення в країни ЄС розкраденої державної лісо продукції, переміщення якої через державний кордон здійснюється, шляхом подачі документів які містять неправдиві відомості.

З матеріалів вбачається, що на території Воловецького району Закарпатської області підприємницьку діяльність, пов`язану із лісозаготівлею, лісопереробкою та подальшим експортом лісо-пиломатеріалів до країн Європейського Союзу здійснює ФОП ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ). Вказана особа здійснює експортні операції лісоматеріалів до Словацької Республіки. У відповідності до отриманих даних, у 2019 році мали місце 18 фактів проведення експортних операцій, із проведенням їх митного оформлення на митному посту Мукачево Закарпатської митниці ДФС України. Поряд з цим встановлено, що в ході здійснення підприємницької діяльності, з метою відведення від себе підозри, останній використовує афілійованих суб`єктів підприємницької діяльності, від імені яких він здійснює експортні операції. До вказаних осіб належить ФОП ОСОБА_5 , 1935 р.н., яка є матір`ю фігуранта провадження, та ФОП ОСОБА_6 , який є його сином.

20.03.2020, слідчим відділом Управління СБ України в Закарпатській області, проведено обшук за адресами належних ОСОБА_4 виробничих потужностей, розташованих на земельних ділянках за кадастровими номерами №:08:004:0007 №:01:004:0008, :01:004:0009, :08:004:0013. В ході вказаного обшуку було виявлено та вилучено: круглі лісоматеріали в кількості 10 шт., частина з яких маркована бирками №166270121, №166270079, №164890527, №164860565, №164860398, №164880544, які у відповідності до відкритих електронних реєстрів були видані Славським ДЛГП «Галсільліс», що відносить вказаний лісоматеріал до однієї партії з пиломатеріалом, вилученим в ході ОМП 18.03.2020 року; бірки №164860398, №164880544, , які у відповідності до відкритих електронних реєстрів були видані Славським ДЛГП «Галсільліс», що відносить вказаний лісоматеріал до однієї партії з пиломатеріалом, вилученим в ході ОМП 18.03.2020 року; навантажувач р.н. НОМЕР_1 (кузов № НОМЕР_2 ), який використовувався ФОП ОСОБА_4 під час навантаження партії вилучених пиломатеріалів, та на який відсутні будь-які документи реєстрації.

Окрім того, в клопотання зазначено, що додатково, вказані вище предмети речі та документи, постановою від 23.03.2020 визнані як речові докази у зазначеному кримінальному провадженні.

У відповідності до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків передбачених ст. 160-166, 170-174 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

В клопотанні вказано, що за таких обставин є достатні підстави вважати, що вилучені предмети та документи свідчать про вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочинної діяльності та відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а отже, у відповідності до ч..2 ст. 170 КПК України, вони підлягають арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 167-171 КПК України, слідчий просить: накласти арешт на вилучені в ході обшуку за адресами належних ОСОБА_4 виробничих потужностей, розташованих на земельних ділянках за кадастровими номерами №:08:004:0007 №:01:004:0008, :01:004:0009, :08:004:0013 наступні предмети речі та документи, а саме: круглі лісоматеріали в кількості 10 шт., частина з яких маркована бирками №166270121, №166270079, №164890527, №164860565, №164860398, №164880544, які у відповідності до відкритих електронних реєстрів були видані Славським ДЛГП «Галсільліс», що відносить вказаний лісоматеріал до однієї партії з пиломатеріалом, вилученим в ході ОМП 18.03.2020 року; бірки №164860398, №164880544, , які у відповідності до відкритих електронних реєстрів були видані Славським ДЛГП «Галсільліс», що відносить вказаний лісоматеріал до однієї партії з пиломатеріалом, вилученим в ході ОМП 18.03.2020 року; навантажувач р.н. НОМЕР_1 (кузов № НОМЕР_2 ), який використовувався ФОП ОСОБА_4 під час навантаження партії вилучених пиломатеріалів, та на який відсутні будь-які документи реєстрації.

Слідчий в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, подав повідомлення та рапорт про розгляд клопотання за його відсутності,окрім того просив долучити до матеріалів клопотання повідомлення адресоване ОСОБА_4 .

Власник майна в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Однак його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 170 КПК України законодавець встановлює порядок накладення арешту на майно під час кримінального провадження, визначає що є арештом майна. Так згідно частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 10 статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, згідно частини 2 статті 171 КПК України, повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Крім цього законодавець встановлює обов`язок для слідчого, прокурора, зазначаючи, що до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна подано з порушенням вимог передбачених ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 2 вказаної норми у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно прохальної частини клопотання слідчий просить накласти арешт на: круглі лісоматеріали в кількості 10 шт., частина з яких маркована бирками №166270121, №166270079, №164890527, №164860565, №164860398, №164880544, які у відповідності до відкритих електронних реєстрів були видані Славським ДЛГП «Галсільліс», що відносить вказаний лісоматеріал до однієї партії з пиломатеріалом, вилученим в ході ОМП 18.03.2020 року; бірки №164860398, №164880544, , які у відповідності до відкритих електронних реєстрів були видані Славським ДЛГП «Галсільліс», що відносить вказаний лісоматеріал до однієї партії з пиломатеріалом, вилученим в ході ОМП 18.03.2020 року; навантажувач р.н. НОМЕР_1 (кузов № НОМЕР_2 ), який використовувався ФОП ОСОБА_4 під час навантаження партії вилучених пиломатеріалів, та на який відсутні будь-які документи реєстрації, які були виявлені вилучені 20.03.2020, слідчим відділом Управління СБ України в Закарпатській області, у ході проведення обшуку за адресами належних ОСОБА_4 виробничих потужностей, розташованих на земельних ділянках за кадастровими номерами №:08:004:0007 №:01:004:0008, :01:004:0009, :08:004:0013.

Вивченням матеріалів клопотання встановлено, що слідчий не виконав вимоги, передбачені ч. 2 ст. 171 КПК України, та належним чином не мотивував своє клопотання, зокрема, в частині мети накладення арешту на вищевказане майно, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Клопотання слідчого не містить посилань на наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України, та їх відповідне обґрунтування.

Клопотання слідчого містить лише формальне посилання на норми КПК України, яка передбачає можливість арешту тимчасового вилученого майна. При цьому, обов`язок доведення необхідності арешту покладається на слідчого, який звернувся з клопотанням про арешт майна. Слідчий суддя вважає, що слідчий формально підійшов до обґрунтування клопотання.

Крім того, слід вказати, на те, що слідчим, прокурором необгрунтовано пропущення строку звернення з вказаним клопотанням, прохання про поновлення строку відсутнє.

При цьому слідчий суддя враховує положення, закріплені у ст. 117 КПК України, де визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

В клопотанні не вказано кому належить навантажувач р.н. НОМЕР_1 (кузов № НОМЕР_2 ), а також відсутня будь які відомості на підтвердження того, що саме вказаний навантажувач використовувався ФОП ОСОБА_4 під час навантаження партії вилучених пиломатеріалів. Разом із тим, слідчим в клопотанні не вказано ні власника, ні володільця майна, на яке просить накласти арешт.

Тобто, власник/володілець майна, має бути належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання, з метою забезпечення дотримання його прав. Таким чином слідчий суддя позбавлений можливості повідомити власників/володільців майна про час та дату розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на вилучене майно.

З постанови слідчого від 23.03.2020 р. про приєднання предметів як речових доказів, вбачається, що у даному кримінальному провадженні в якості речових доказів визнано: круглі лісоматеріали в кількості 10 шт., частина з яких маркована бирками №166270121, №166270079, №164890527, №164860565, №164860398, №164880544, які у відповідності до відкритих електронних реєстрів були видані Славським ДЛГП «Галсільліс», що відносить вказаний лісоматеріал до однієї партії з пиломатеріалом, вилученим в ході ОМП 18.03.2020 року; бірки №164860398, №164880544, , які у відповідності до відкритих електронних реєстрів були видані Славським ДЛГП «Галсільліс», що відносить вказаний лісоматеріал до однієї партії з пиломатеріалом, вилученим в ході ОМП 18.03.2020 року; навантажувач р.н. НОМЕР_1 (кузов № НОМЕР_2 ), який використовувався ФОП ОСОБА_4 під час навантаження партії вилучених пиломатеріалів, та на який відсутні будь-які документи реєстрації.

З урахуванням наведеного, в порушення вищевказаних норм діючого КПК України, клопотання слідчого не містить посилання на підставу, передбачену ч. 2 ст. 170 КПК України, для накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, зокрема навантажувача, а також в ньому відсутнє належне обґрунтування необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження стосовно вказаного майна. Не обґрунтовано і наявність обставин, передбачених частинами 3-6 ст. 170 КПК України щодо випадків, у яких накладається арешт з підстав, зазначених в ч. 2 ст. 170 КПК України.

Крім того, клопотання не містить відомостей, які сліди вчинення кримінального правопорушення зберегли на собі вилучені речі та яке доказове значення вилучені речі і документи мають в рамках даного кримінального провадження.

При цьому, обов`язок доведення необхідності арешту покладається на слідчого, який звернувся з клопотанням про арешт майна.

В клопотанні слідчий посилається на норми ст. 170 КПК України, але не вказує яким саме критеріям ст. 98 КПК України відповідають вказане у клопотанні майно.

Відповідно до положень ч.6 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області майора юстиції ОСОБА_3 , у рамках кримінального провадження №0000049, за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.201-1 та ч.2 ст.367 КК України, погоджене прокурором, про арешт майна,- повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків з моменту отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1