Дата документу 06.02.2020 Справа № 334/8441/19
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/176/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №334/8441/19Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 24 січня 2020 року про застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 24 січня 2020 року залишено без задоволення клопотання слідчого та до ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК, застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів, шляхом заборони у період з 21.00 години до 06.00 години наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;
- прибувати до слідчого, прокурора в суд за першою вимогою;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.
В апеляційній скарзі прокурор просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що слідчим суддею не враховані всі наведені у клопотанні слідчого ризики, обставини та їх обґрунтування, та зроблені неправильні висновки щодо застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу. Захисники та підозрюваний заперечили проти скарги прокурора.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що слідчий СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 звернувся до суду з погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні передбаченого ч.3 ст.186 КК злочину.

В клопотанні зазначено, що 12 грудня 2019 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.3 ст.186 КК злочину.

З посиланням на наявність передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК ризиків, слідчий просив застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, зазначив про відсутність доведених слідчим тих ризиків, на які він посилається у клопотанні в обґрунтування обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та ненадання прокурором доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з наступних підстав.

Згідно із вимогами ст.177 КПК підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів встановлено, що слідчий суддя під час розгляду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 вказаних вимог закону дотримався у повному обсязі.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з того, що в даному конкретному випадку слідчим та прокурором не доведено в клопотанні, що вказана ступінь втручання в права та свободи особи можуть виправдати потреби досудового розслідування.

Так, при вирішення питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 відповідно до ст.178 КПК слідчий суддя врахував вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан ОСОБА_9 а також інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення, зокрема, що він має постійне місце проживання, де проживає з батьками, має малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, тобто має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, сам обіцяє виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та прийшов до висновку, що прокурором та слідчим ризик, зокрема, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, передбачений ст.177 КПК, не доведений, а тому запропонований слідчим найсуворіший запобіжних захід та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу не достатньо обґрунтований прокурором.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками слідчого судді та зазначає, що в ході апеляційного розгляду судом також не встановлено таких обставин як злісне переховування від слідства, перешкоджання кримінальному провадженню, а тому, вважає, що зазначений стороною обвинувачення ризик, що підозрюваний може в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування, суду не доведений, а запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 є занадто суворим в даному конкретному випадку.

Більш того, ризику можливого незаконного впливу підозрюваного на потерпілу у даному кримінальному провадженні, на думку апеляційного суду, також можна запобігти шляхом застосування до ОСОБА_9 домашнього арешту за місцем мешкання родичів підозрюваного.

Домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного шляхом його ізоляції за місцем проживання.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшла обґрунтованого висновку, що запобіжний захід у виді домашнього арешту, із покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК, в повній мірі може запобігти ризикам, можливість існування яких були встановлені слідчим суддею.

Вказане підтверджується тим фактом, що підозрюваний не порушує умови обраного йому запобіжного заходу, в добровільному порядку прибув до суду і під час розгляду клопотання слідчим суддею, і під час апеляційного розгляду провадження. Прокурор не надав суду даних, які б свідчили про перешкоджання підозрюваним ходу досудового розслідування, вчинення тиску на потерпілу, знищення доказів, ухилення від явки до слідчого для проведення слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ст.ст. 181, 197 КПК строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом чи під вартою не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом чи під вартою може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

З огляду на положення ст.219 КПК, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений в передбаченому ст.ст. 294, 295 КПК порядку.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_9 було повідомлено про підозру 12.12.2019. Процесуальний прокурор під час апеляційного розгляду заявив, що клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування ним не погоджувалось і до слідчого судді відповідне клопотання не надходило.

Відтак граничним строком тривання запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 є 12.02.2020.

У зв`язку із викладеним, наведені в апеляційній скарзі доводи прокурора про обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на фактичний термін в 6 діб, з яких 2 доби складають вихідні неробочі дні, є необґрунтованими.

Таким чином, обставини справи не дають підстав для прийняття іншого рішення, ніж те, яке прийняв слідчий суддя при обранні відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 24 січня 2020 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4