Дата документу 13.04.2020 Справа № 337/1717/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 337/1717/18 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/124/20 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6

розглянула 13 квітня 2020 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2019 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:

23.01.2018 приблизно о 00.40 годин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у підземній кабельній каналізації, прокладеної по вулиці Василя Сергієнко, 20/14-а в місті Запоріжжі, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою ножа, який він мав при собі, шляхом зрізу, таємно викрав чотири ділянки кабелю зв`язку ТПП 10*2*0,64, загальною довжиною 256 метрів, вартістю 6987,12 гривень, який належить ПАТ «Укртелеком».
Після чого, ОСОБА_7 , досягнувши своєї мети, виконавши усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, забравши викрадене майно зник з місця вчинення кримінального правопорушення, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 18.02.2018 приблизно о 20.15 годин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у підвалі житлового будинку №2 по вулиці Лахтінська в місті Запоріжжі, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою ножа, який він мав при собі, шляхом зрізу, таємно викрав кабель зв`язку ТПП 400*2*0,4 довжиною 48 метрів, вартістю 28296,92 гривень, який належить ПАТ «Укртелеком».
Після чого, ОСОБА_7 досягнувши своєї мети, виконавши усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, забравши викрадене майно зник з місця вчинення кримінального правопорушення, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 16.03.2018 приблизно о 01.12 годин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у підземній кабельній каналізації, прокладеної по вулиці Світла, 4 в місті Запоріжжя, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою ножа, який він мав при собі, шляхом зрізу, таємно викрав кабель зв`язку ТГ 100*2*0,7, довжиною 40 метрів, вартістю 4683,26 гривень, який належить ПАТ «Укртелеком».
Після чого, ОСОБА_7 , досягнувши своєї мети, виконавши усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, забравши викрадене майно зник з місця вчинення кримінального правопорушення, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 16.03.2018 приблизно о 20.39 годин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у підвалі житлового будинку №15-а по вулиці Запорізького Козацтва в місті Запоріжжі, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою ножа, який він мав при собі, шляхом зрізу, таємно викрав два кабелі зв`язку ТПП 10*2*0,4 загальною довжиною 28 метрів, вартістю 529,77 гривень та двох кабелів зв`язку ТПП 5*2*0,4 загальною довжиною 58 метрів, вартістю 709 гривень, які належить ПАТ «Укртелеком».
Після чого, ОСОБА_7 , досягнувши своєї мети, виконавши усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, забравши викрадене майно зник з місця вчинення кримінального правопорушення, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму 1238,72 гривень.
Крім того, 18.03.2018 приблизно о 02.29 годин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у підземній кабельній каналізації, прокладеної по вулиці Героїв 93 бригади, 11-а в місті Запоріжжі, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою ножа, який він мав при собі, шляхом зрізу, таємно викрав кабель зв`язку ТППєпз 100*2*0,4, довжиною 38 метрів, вартістю 5850,41 гривень, який належить ПАТ «Укртелеком».
Після чого, ОСОБА_7 досягнувши своєї мети, виконавши усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, забравши викрадене майно зник з місця вчинення кримінального правопорушення, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 01.04.2018 приблизно о 08.00 годин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у підвалі житлового будинку №30 по проспекту Ювілейний в місті Запоріжжі, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою ножа, який він мав при собі, шляхом зрізу, таємно викрав кабель зв`язку ТПП 20*2*0,4 довжиною 124 метри, вартістю 4359,56 гривень, який належить ПАТ «Укртелеком».
Після чого, ОСОБА_7 , досягнувши своєї мети, виконавши усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, забравши викрадене майно зник з місця вчинення кримінального правопорушення, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 04.04.2018 приблизно о 22.00 годин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у підвалі житлового будинку №30 по проспекту Ювілейний в місті Запоріжжя, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою ножа, який він мав при собі, шляхом зрізу, таємно викрав кабель зв`язку ТППеп 10*2*0,4 довжиною 50 метрів, вартістю 945 гривень 93 копійки та кабель зв`язку ТППеп 5*2*0,5, довжиною 24 метри, вартістю 391 гривня 48 копійок, які належать ПАТ «Укртелеком».
Після чого, ОСОБА_7 , досягнувши своєї мети, виконавши усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, забравши викрадене майно зник з місця вчинення кримінального правопорушення, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму 1337 гривень 41 копійка.

Вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2019 року:
ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, та йому призначено покарання у виді 1 (одного) року 7 (семи) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2015 р., остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку суду.
Цивільний позов Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Запорізької філії ПАТ «Укртелеком» про відшкодування матеріальної шкоди задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Запорізької філії ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду в сумі 59 385 грн. 83 коп.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації його дій, не погоджується з оскаржуваним вироком в частині призначення покарання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про неврахування судом ряду обставин, що суттєво впливають на ступінь тяжкості вчинених правопорушень та пом`якшують покарання.

Вказує, що суд хоча і визнав, проте не врахував обставини, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України, а саме щире каяття та сприяння розкриттю злочинів, стан здоров`я, що є інвалідом 3-ї групи загального захворювання.

Обвинувачений зазначає, що судом не було врахована думка представника потерпілого ОСОБА_8 , який на суворому покаранні не наполягав, а також те що він визнав у повному обсязі цивільний позов.

Вважає, що суд першої інстанції не вірно дійшов висновку про його стійку антисоціальну направленість особистості, що також негативно відобразилося на надмірно суворому покаранні у вигляді двох років.

Просить вирок змінити в частині призначеного покарання, шляхом його пом`якшення.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні висловив заперечення вимогам апеляційної скарги, вказавши про її необґрунтованість, акцентувавши увагу на вчиненні злочинів обвинуваченим в період умовно-дострокового звільнення.

Враховуючи, що обвинувачений, неодноразово повідомлявся належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, з урахуванням відсутності клопотання останнього про особисту участь у судовому засіданні і відсутність питань, які б погіршували правове становище обвинуваченого, апеляційний суд у відповідності до ч.4 ст. 401, ч. 4 ст. 405 КПК України проводить апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_7 .

З цього приводу колегія суддів, додатково звертає увагу на докладенні апеляційним судом зусиль щодо повідомлення обвинуваченого про апеляційний розгляд, неодноразовість неявок ОСОБА_7 до апеляційної інстанції з розгляду власної апеляційної скарги, враховує тривалість на розгляді апеляційної інстанції даного кримінального провадження і позицію Верховного Суду, викладену в постанові ЄУ № 753/2288/14-к (провадження 51-2932км18) від 9 жовтня 2018 року та розцінює неявки обвинуваченого як фактичне відмовлення брати участь в апеляційному розгляді кримінального провадження і зловживання своїми правами, скерованими на затягування апеляційного розгляду.

Адвокат також повідомлявся про судовий розгляд даного провадження, до судового засідання 13.04.2020 року клопотань про відкладення розгляду справи не надавав. Беручи до уваги відсутність підстав для обов`язкової участі захисника у даному провадженні та враховуючи положення ч.4 ст. 401, ч. 4 ст. 405 КПК України, неявка адвоката не перешкоджає апеляційному розгляду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 , правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст. 185 КК України відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ґрунтуються на зібраних і досліджених в судовому засіданні доказах, проти яких не заперечували учасники судового провадження та на підставі чого судовий розгляд було здійснено в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, а також вказані обставини не оспорюються і в поданій апеляційній скарзі, тому перегляду в апеляційному порядку не підлягають.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглянув оскаржуване судове рішення в межах апеляційної скарги.

Стосовно вимог апеляційної скарги обвинуваченого щодо пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання, судова колегія виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, які судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання були дотримані.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Визначений судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 вид та розмір покарання в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам закону.

При обранні розміру покарання суд першої інстанції, згідно вироку та матеріалів кримінального провадження, врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості.

Суд першої інстанції також взяв до уваги відомості у їх сукупності стосовно особистості обвинуваченого, який раніше був судимий, втому числі за аналогічні злочини, судимості в установленому законом порядку не зняті та не погашені, офіційно не працює, доходу немає, не одружений, на спецобліках не перебуває.

При цьому, відповідно до ст. 66 КК України, обставину, що пом`якшує покарання, суд першої інстанції визнав щире каяття обвинуваченого, його стан здоров`я: є інвалідом 3-ї групи загального захворювання, сприяння розкриттю злочинів, відповідно до положень ст. 67 КК України, судом обставини, що обтяжують покарання, не встановлено.

Місцевий суд в повній мірі дослідив усі дані, які характеризують обвинуваченого в достатньому об`ємі, його ставлення до скоєного та надана відповідна обґрунтована та вмотивована оцінка вказаному.

З урахуванням сукупності всіх наведених вище обставин, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_7 лише в умовах ізоляції від суспільства.

Колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання.

Наявність обставин щодо неодноразового притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності у сукупності із кількістю епізодів злочинної діяльності, які вчиненні обвинуваченим в період умовно-достроково звільнення, на думку судової колегії, засвідчує системний характер протиправної поведінки ОСОБА_7 та давали суду підстави для призначення саме такого розміру покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства, із застосуванням положень ст. 71 КК України, що районний суд достатньо аргументував.

При цьому слід зазначити, що суд першої інстанції, призначаючи покарання за сукупністю вироків, визначив остаточне покарання, наближене до невідбутого строку покарання за попереднім вироком.

Посилання обвинуваченого щодо неврахування судом пом`якшуючих обставини покарання спростовуються змістом мотивувальної частини оскаржуваного вироку.

Думка представника потерпілого щодо призначення покарання, який поклався на розсуд суду, та визнання обвинуваченим цивільного позову в повному обсязі, про що вказує в скарзі обвинувачений, поряд із загальною кількістю вчинених епізодів та відомостей щодо особистості ОСОБА_7 , є недостатньо переконливими доводами для висновку про можливість зменшення призначеного покарання.

Інших обставин, які б можна було віднести на користь пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання апеляційною інстанцією не встановлено, що обумовлює визнання доводів обвинуваченого як неспроможних.

Враховуючи наведене, на переконання колегії суддів, покарання призначене ОСОБА_7 відповідає принципам співмірності та індивідуалізації, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, призначене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2019 року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4