ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/554/20 Справа № 705/2084/19 Категорія: ч.2 ст.186 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів за участю: при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси в режимі відео конференції з Уманським міськрайонним судом Черкаської області кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.05.2020 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 на 60 діб, з дня закінчення терміну дії ухвали про обрання міри запобіжного заходу, а саме з 28 травня 2020 року до 26 липня 2020 включно,

в с т а н о в и л а :

В провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000173 про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15 ч.2ст.186 КК України.

Прокурор в судовому засіданні суду першої інстанції заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_8 60 діб, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме останній може переховуватися від суду, уникаючи покарання та здійснювати тиск на свідків кримінального провадження

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні суду першої інстанції заперечував проти задоволення клопотання прокурора Вважав, що прокурором не наведено будь-яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому просив суд змінити його підзахисному міру запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, також взявши до уваги стан його здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні суду першої інстанції заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив обрати йому міру запобіжного заходу, не пов`язану з триманням під вартою, оскільки він має ряд хвороб, в тому числі невиліковних, у зв`язку з чим потребує лікування. У свою чергу, зобов`язується виконувати, усі обов`язки покладені на нього судом, у разі зміни міри запобіжного заходу та запевняв, що не має наміру чиниш тиск на свідків.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.05.2020 року, продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 на 60 діб, з дня закінчення терміну дії ухвали про обрання міри запобіжного заходу, а саме з 28 травня 2020 року до 26 липня 2020 включно.

Не погоджуючись з рішенням суду обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в який просить:

Скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.05.2020 року, про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 та винести нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною і необґрунтованою, а тому підлягає до скасування.

Вказує, що суд першої інстанції грубо порушив його права та виніс ухвалу з істотними порушеннями норм КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також вищевказаною статтею передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, у відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

За змістом ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно вказав, що ризики, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 не відпали, а можливість застосування альтернативних запобіжних заходів обвинуваченому не в змозі гарантувати його належну поведінку, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України, тому наявна необхідність у збереженні такого запобіжного заходу із визначенням строку. Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою.

Враховуючи характер пред`явленого обвинувачення, особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що є достатньо підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_8 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою. Також на думку колегії суддів, оскільки існують обґрунтовані підозри у вчиненні цією особою кримінального правопорушення, а також ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 ст. 177 КПК України.

Доводи апелянта про процесуальні порушення під час розгляду клопотання прокурора, є необґрунтованими, оскільки при розгляді даного клопотання суд керувався положеннями ст.. 331 КПК України, щодо продовження запобіжного заходу під час судового розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали клопотання, з урахуванням вимог ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст.177, 178, 183 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, та скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст.177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.05.2020 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 на 60 діб, з дня закінчення терміну дії ухвали про обрання міри запобіжного заходу, а саме з 28 травня 2020 року до 26 липня 2020 включно залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :