Код суду 233 Справа № 233/3473/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000177 від 20 травня 2017 року) за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Краснопілля Сумської області, громадянина України, одруженого, із середньо-спеціальною освітою, працюючого електрогазозварником механічних майстерень структурного підрозділу «Костянтинівська дистанція колії» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -
в с т а н о в и в :
20 травня 2017 року, приблизно о 10:00 год., ОСОБА_8 , керуючи на достатніх правових підставах технічно справним автомобілем марки «Honda CR-V», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по проїжджій частині пр. Ломоносова з боку площі Перемоги в напрямку вул. Європейської м. Костянтинівка Донецької області, зі швидкістю 50-55 км/год, діючи в порушення вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, які регламентують: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», належним шляхом не стежачи за дорожньою обстановкою та не реагуючи на її зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення дорожньо-транспортної події, належним чином не переконавшись, що його подальший рух не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого в районі магазину «Автовізит», який розташований за адресою: м. Костянтинівка, просп. Ломоносова, 103, біля перехрестя пр. Ломоносова та вул. Б. Хмельницького, скоїв наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїжджу частину зліва-направо відносно руху автомобіля та в момент наїзду був звернений правою половиною тіла до транспортного засобу, який контактував з пішоходом своєю лівою передньою боковою частиною.
В результаті вказаної дорожньо-транспортної події малолітній пішохід ОСОБА_9 був травмований та йому спричинені наступні тілесні ушкодження: викрита черепно-мозкова травма - забій головного мозку середнього ступеня, зі здавленням епідуральними гематомами у правій скроневій та правій тім`яній області, пластинчатою субдуральною гематомою, вогнищем забою та розтрощення правої тім`яної долі, лінійний перелом обох тім`яних кісток, що розповсюджується справа по ходу швів з переходом на основу черепа, гематимпанум зліва, відкритий перелом нижньої третини обох кісток правої гомілки, закритий перелом правої плечової кістки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Допущені водієм ОСОБА_8 порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та суспільно-небезпечними наслідками у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 .
Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні свою провину у вчиненні кримінального правопорушення за цим вироком не визнав та пояснив, що 20 травня 2017 року він рухався по пр. Ломоносова в напрямку лікарні № 5 у лівій смузі по центру проїзної частини зі швидкістю 50-55 км/год. При цьому дорожня розмітка була відсутня. В якості пасажира на задньому сидінні справа перебувала ОСОБА_10 . На перехресті з вул. Б.Хмельницького він проїхав на дозволений зелений сигнал світлофора і мав намір повернути до магазину «КомТех». Можливо, світлофор почав мигати, коли він вже виїхав на перехрестя. Коли він проїхав пішохідний перехід, що перебував в зоні дії світлофорів, то на відстані приблизно 2 м від лівої передньої частини автомобіля побачив хлопчика, який біг з невеликим кутом у його сторону. Небезпека для нього виникла за зоною пішохідного переходу, але перед дублюючим світлофором. Оскільки наближення хлопчика було швидким, то він уходив праворуч, так як права смуга була вільною, але у цей час хлопчик прискорився і став бігти перпендикулярно автомобілю і вдарився об ліве крило, стався ковзний удар, тобто хлопчик набіг на автомобіль і стався контакт з лівим переднім крилом. Перед контактом він встиг ударити по педалі гальма. Потім побачив, що хлопчик лежав на місці, де стався контакт, вздовж проїзної частини, трохи ближче до правої сторони, ногами в напрямку вул. Європейської, головою у напрямку лікарні № 1. Він почував себе нормально, ліки не приймав і по телефону не розмовляв, від керування його ніхто не відволікав. Був зустрічний автомобіль блакитного кольору, яким керував свідок ОСОБА_11 . Цей зустрічний автомобіль видимість не закривав, так як був перед світлофором. З метою запобігти наїзду, він вибрав маневр, так як хлопчик рухався в його сторону і у випадку екстреного гальмування стався б фронтальний наїзд. Вважає, що у події винен пішохід-хлопчик. Дівчинку він не бачив. У той день була ясна сонячна погода, зліва від дороги були високі кущі троянд. Була можливість об`їхати пішохода, але той прискорився і змінив напрямок руху. Не згоден, що ДТП сталася з його вини. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, заперечував. Цивільний позов не визнав у повному обсязі.

При проведенні 09 квітня 2019 року на підставі ухвали суду слідчого експерименту, обвинувачений ОСОБА_8 на місці розповів та показав обставини та механізм ДТП, зазначивши наступне: 20 травня 2017 року, приблизно о 10.00 год., він рухався по пр. Ломоносова з боку пл. Перемоги зі швидкістю 50-55 км/год на відстані 5,3 м від правого краю проїжджої частини. В цей час в районі світлофора у статичному положенні на проїжджій частині справа стояли легкові автомобілі, які перешкод для його руху не утворювали. Хлопчика, який був один і одягнутий у сині джинси, синю джинсову куртку та коричневі кросівки, він побачив на відстані 1,3 м від лівого краю дороги. Місце наїзду на пішохода вказав на відстані 6,1 м від правого краю дороги та 1,6 м до з/б опори зі знаком «Стоп». З моменту виходу на дорогу до моменту виявлення пішохід пройшов 1,5 м, з моменту виявлення до моменту зміни траєкторії руху відстань склала 3,5 м, а з моменту зміни напрямку до місця наїзду 3,25 м. Час руху вказаних ділянок пішохода-статиста зі зростом 146 см склав: tl - 2,19 с; t2 - 2,23 с; t3 - 2,36 с, однак статист так і не зміг розвити швидкість, з якою рухався в момент ДТП потерпілий ОСОБА_9 .
Суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_8 в об`ємі, встановленому вироком, повністю доведена сукупністю наступних досліджених у судовому засіданні доказів, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги:

- потерпіла ОСОБА_5 повідомила у судовому засіданні, що 20 травня 2017 року близько 09 години вона попросила дітей сходити за продуктами у магазин «Осінь», при цьому вона неодноразово спостерігала за дітьми і знала, що вони вміють переходити дорогу. Близько 09.40 год. їй зателефонувала жінка і сказала, щоб вона йшла до «Автовізиту», де стався наїзд на її сина на пішохідному переході. Разом з дочкою вона прийшла на місце, сина вже увозила швидка, бо у нього був відкритий перелом ноги. Коли вона знаходилася у лікарні, до неї підійшов чоловік і став дорікати її за те, що вона відпустила дітей одних. Потім з`ясувалося, що то був водій ОСОБА_12 . Він сказав, що бажає допомогти, дав 300 грн., повідомивши, що це все, що він може. Вона шукала гроші на лікування сина, оскільки той був у важкому стані і переніс п`ять операцій. ОСОБА_12 просив сказати усім, що він не винуватий і надавав першу допомогу. Внаслідок наїзду її сину були спричинені тілесні ушкодження, що потребувало тривалого лікування. Позов підтримала у повному обсязі, обвинуваченому просила призначити покарання у виді позбавлення волі з ізоляцією від суспільства. Цивільний позов підтримала;
- свідок неповнолітня ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у присутності законного представника та психолога пояснила, що влітку 2017 року, в обідній час, вона з молодшим братом ОСОБА_14 йшли до магазину «Осінь» і збиралися переходити проїзну частину пр. Ломоносова в районі магазину «Світанок» по переходу. Вона знає, що можна йти тільки коли для автомобілів горить червоне світло. Вони дочекалися, коли машини зупинилися і пішли через пр. Ломоносова. Посередині дороги зупинилися, щоб подивитися, чи не їде будь-яка машина. ОСОБА_15 відпустив її руку і пішов далі, а вона стояла. Потім ОСОБА_15 збила машина, якої не було перед світлофором. Коли вони зупинилися на дорозі, горіло червоне світло, зелене світло загорілося коли ОСОБА_15 збила машина. Водій тієї машини до ОСОБА_15 не підходив. З-під машини ОСОБА_15 витягла якась жінка. Потім зателефонували матері і та прибігла на місце. Як правильно переходити проїзну частину вона знає, так як кожний день через дорогу ходить до школи разом із братом;

- свідок ОСОБА_16 повідомив у судовому засіданні, що у травні 2017 року він повертався з чергування на службовому автомобілі по пр. Ломоносова, і під`їжджаючи до перехрестя з вул. Б.Хмельницького звернув увагу на групу людей, поруч з якими на дорозі лежала дитина. Він зупинився щоб з`ясувати, що трапилось. Поруч стояв автомобіль «Honda CR-V» на аварійці на відстані приблизно 10 м від дитини, точніше не пам`ятає. Автомобіль стояв по ходу руху до вул. Європейської. Підійшовши до дитини побачив, що то був хлопчик, який лежав на спині і плакав. Він підклав дитині під спину куртку. На голові хлопчика було розсічення, була травма ноги. Поруч був водій «Хонди» та інші люди, які попросили записати номер автомобіля і викликати групу. Потім він побачив на проїзній частині мобільний телефон і віддав його дівчинці. Під`їхала швидка і хлопчика госпіталізували. Дорожньої розмітки не було, працював світлофор і малися дорожні знаки пішохідного переходу;
- свідок ОСОБА_17 повідомила у судовому засіданні, що 20 травня 2017 року близько 9 год. вона йшла вздовж пр. Ломоносова в районі 11 школи та перехрестя з вул. Б.Хмельницького. Автомобілі стояли, люди перейшли проїзну частину. Потім в напрямку від магазину «Світанок» йшов хлопчик, який дійшов до середини дороги і загорілося жовте світло, після чого хлопчик побіг і його збила машина. Як саме їхала ця машина перед зіткненням, вона не бачила, але ця машина на світлофорі не стояла. Автомобіль проїхав далі і зупинився в районі банку, а хлопчика відкинуло до її ніг. Це сталося на місці, де виїзд на проспект від магазину «Автовізит». ОСОБА_18 був сам, дівчинку вона не бачила. Потім підійшов чоловік і сказав, що це він збив хлопчика, але не підходив до хлопчика і не надавав допомогу. Дівчинка перейшла дорогу і зателефонувала матері. Підійшли двоє патрульних і саме вони викликали швидку. Швидка забрала хлопчика до травмпункту. Кросівки з хлопчика злетіли при ударі і лежали на асфальті, потім їх принесли. Джинси хлопчика були у крові і його голова лежала у неї на колінах, після чого і на її джинсах залишилася кров;
- свідок ОСОБА_19 повідомив у судовому засіданні, що 20 травня 2017 року зранку він повертався додому по пр. Ломоносова, біля школи побачив дітей дівчинку та хлопчика, які могли вийти на дорогу, і вирішив зупинитися. Потім діти вийшли на проїзну частину. Дівчинка зупинилася на середині дороги, а хлопчик пішов далі, вона намагалася його зупинити, але не змогла. Хлопчик йшов прискореним шагом, а потім ще прискорився. Коли він перебіг середину дороги, сталося зіткнення з переднім лівим крилом автомобіля Хонда, від чого хлопчик впав на асфальт. Водій цього автомобіля заїжджав на перехрестя на мигаюче зелене світло. Після наїзду водій проїхав далі і зупинився. Як з`ясувалося пізніше, то був водій ОСОБА_12 . Голованьов їхав назустріч йому по лівій частині дороги, ближче до центру, зі швидкістю приблизно 55-60 км/год. Також він не застосовував гальмування, а намагався уникнути зіткнення шляхом маневру праворуч коли хлопчик до нього добіг. Видимість обмежена не була, погода була нормальна і асфальт був сухий. Там де переходили дорогу діти відповідної розмітки «зебри» не було. На слідчому експерименті слідчий привів хлопчика, який був схожий на потерпілого і все було максимально наближено до ситуації ДТП;
- свідок ОСОБА_10 повідомила у судовому засіданні, що 20 травня 2017 року після 9 год. біля магазину «Єва» ОСОБА_12 запропонував підвезти її до вокзалу і вона сіла до його автомобіля справа на заднє сидіння. Голованьов виїхав на просп. Ломоносова і їхав лівій смузі у напрямку 5 лікарні. В автомобілі вони не розмовляли, їхали спокійно. Вона звернула увагу на школу та на світлофор, який знаходився за перехрестям і на якому горіло зелене світло. Потім почула стук і побачила хлопчика з водійської сторони. Голованьов застосував гальмування, з`їхав праворуч, зупинився і пішов до хлопчика, якого вже забрали з проїзної частини. Свідка ОСОБА_20 вона не бачила. Хлопчика з-під автомобіля не витягували і він внаслідок удару не перелітав через автомобіль. Потім хлопчика забрала швидка;
- колишній експерт Донецького НДЕКЦ МВС України ОСОБА_21 повідомив у судовому засіданні, що експертизу він проводив на підставі матеріалів кримінального провадження, наданих слідчим, участі під час проведення слідчих дій по вказаному кримінальному провадженню особисто не приймав. Момент небезпеки для водія виникає з моменту виходу пішохода на проїжджу частину. В даному випадку, оскільки пішохід рухався, то водій повинен був застосовувати гальмування з моменту виходу пішохода на проїжджу частину дороги, а не об`їжджати його, таким чином, при гальмуванні ОСОБА_8 мав би технічну можливість запобігти ДТП, висновки в експертизі є стверджувальними. Термін наїзд використовується в методиці проведення експертизи і може значити як контактування автомобіля з пішоходом, так і в значенні того, що автомобіль наїхав або переїхав перешкоду. Оцінку діям пішохода він, як експерт не надавав, оскільки це не відноситься до його компетенції і не потребує спеціальних знань. Методику та тактику проведення експертизи експерт обирає самостійно, тому він і обрав методику, яка затверджена Міністерством юстиції України та є діючою.
Наведені вище пояснення потерпілої, свідків, є послідовними, узгоджуються між собою і підтверджуються іншими дослідженими у судовому засіданні доказами:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 20 травня 2017 року, складеного в період з 11.00 до 11.30 години слідчим СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_22 за участю ОСОБА_8 , яким зафіксовані дорожні умови в місці ДТП та розташування автомобіля «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , після ДТП, та встановлено, що на місці ДТП дорожня розмітка відсутня. Рух на перехресті регулюється світлофором та на ньому встановлені дорожні знаки 5.35.1 та 5.35.2 «Пішохідний перехід». Ширина дорожнього покриття 13,4 м, по 6,7 м у кожному напрямку. На час огляду асфальтобетонне дорожнє покриття сухе, погода хмарна без опадів. В ході огляду вилучено нічого не було, зауважень від учасників не надходило;
- протоколом огляду транспортного засобу від 20 травня 2017 року, складеного в період з 11.40 до 12.10 години слідчим СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_22 за участю ОСОБА_8 , яким зафіксовані результати огляду автомобіля «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Під час візуального огляду автомобіля будь-яких несправностей рульового управління та гальмівної системи виявлено не було. У лівій передній боковій частини автомобіля зафіксовані пошкодження у вигляді вм`ятини лівого крила, а також зірваний з кріплення лівий боковий вказівник повороту;
- висновком судово-медичної експертизи № 61 від 22 червня 2017 року, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_9 малися наступні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма - забій головного мозку середнього ступеня, зі здавленням епідуральними гематомами у правій скроневій та правій тім`яній області, пластинчатою субдуральною гематомою, вогнищем забою та розтрощення правої тім`яної долі, лінійний перелом обох тім`яних кісток, що розповсюджується справа по ходу швів з переходом на основу черепа, гематимпанум зліва, відкритий перелом нижньої третини обох кісток правої гомілки, закритий перелом правої плечової кістки, які утворились від дії тупих предметів, якими могли бути виступаючи частини автомобіля який рухався та дорожнє покриття. Вказані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя. В момент заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 вірогідніше усього міг знаходитись у вертикальному положенні тіла в просторі і був обернутий правою частиною свого тіла по відношенню до травмуючих предметів, а первинний контакт частин автомобіля відбувся з правою нижньою кінцівкою в ділянці голені;
- протоколом додаткового огляду транспортного засобу від 08 червня 2017 року, складеного в період з 10.30 години до 11.40 години, за участю експерта-автотехніка ОСОБА_23 та ОСОБА_8 , яким зафіксовані результати проведеного додаткового огляду автомобіля «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме механічні пошкодження лівого крила автомобіля та встановлений зрив з кріплення лівого вказівника повороту. Також перевірена працездатність гальмівної системи та рульового управління автомобіля;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 16 червня 2017 року, в ході якого свідок ОСОБА_19 на місті події розповів про обставини та механізм скоєння наїзду на пішохода автомобілем «Honda CR-V», а саме що 20 травня 2017 року, приблизно о 10.00 год., він рухався на автомобілі «ВАЗ 2107» по пр. Ломоносова в бік пл. Перемоги. При під`їзді до перехрестя вул. Б. Хмельницького та пр. Ломоносова, регульованого світлофором, він побачив, що на відстані 1,5 м до умовної лінії заїзду до магазину «Автовізит» проїжджу частину збираються переходити малолітні пішоходи - хлопчик та дівчинка. Він дещо знизив швидкість і пішоходи почали переходити дорогу. В цей час він побачив, як з боку пл. Перемоги по лівій смузі для руху пр. Ломоносова на відстані 4,4 м від правого краю проїжджої частини, зі швидкістю приблизно 55 км/год, рухається автомобіль «Honda CR-V», який перетинав перехрестя на мигаючий сигнал світлофора. В цей час хлопчик, скоріше за все побачивши автомобіль, пришвидшив темп свого руху і перейшов на біг, а дівчинка залишилась стояти на проїжджій частині. Водій дещо змінив напрямок свого руху вправо, однак уникнути наїзду не вдалося, автомобіль контактував з пішоходом лівим переднім крилом. Місце наїзду знаходиться на відстані 5 м від правого краю проїжджої частини, та 3,3 м до умовної лінії заїзду до магазину «Автовізит». Відстань, яку пройшов пішохід до місця наїзду, склала 9,3 м. Час, за який статист здолав відстань 9,3 м, склав: tl - 2,8 с, t2 - 3,l с, t3 - 3,l c;
- висновком судової автотехнічної експертизи № 2/19-157 від 05 липня 2017 року, відповідно до якого рульове управління та гальмівна система автомобіля «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент скоєння даної дорожньо-транспортної події перебували в працездатному стані і несправностей, які могли сприяти втраті курсової стійкості автомобіля, не встановлено;
- висновком судової автотехнічної експертизи № 1/19-213 від 27 червня 2017 року, відповідно до якого: показання малолітнього свідка ОСОБА_13 про те, що контактування між тілом малолітнього пішохода ОСОБА_9 відбулося із правою бічною частиною автомобіля «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому основні ушкодження автомобіля сконцентровані у лівій бічній частині автомобіля. З урахуванням викладеного показання малолітнього свідка ОСОБА_13 у відношенні розвитку механізму події викликають у експерта сумніви технічного характеру і не будуть використані при подальшому дослідженні, так як можуть привести експерта до заздалегідь необґрунтованих висновків. З технічної точки зору, у дорожній обстановці що склалася, водієві автомобіля «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 у разі виникнення небезпеки для руху у вигляді малолітнього пішохода ОСОБА_9 , який виходив на проїзну частину і яку водій об`єктивно спроможний виявити, необхідно було негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, тобто слід було діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору, у дорожній обстановці, що склалася, водій автомобіля «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , виконуючи вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість уникнути даної дорожньої-транспортної події. З технічної точки зору, у дорожній обстановці, що склалася, водій автомобіля «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , виконуючи вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість уникнути даної дорожньої-транспортної події, через що його дії перебували у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 09 квітня 2019 року, в ході якого свідок ОСОБА_10 на місті події розповіла про факт наїзду на пішохода автомобілем «Honda CR-V» за наступних обставин: 20 травня 2017 року приблизно о 10.00 год. вона знаходилася в якості пасажира на задньому пасажирському сидінні в автомобілі марки «Хонда» під керуванням її знайомого ОСОБА_8 . Вони рухалися по проїзній частині просп. Ломоносова з боку пл. Перемоги в район магазину «Автовізит». Водій ОСОБА_8 рухався ближче до центру проїзної частини на зелене світло. Після того, як проїхали світлофор, вона почула стук з лівої водійської сторони та побачила, що стався наїзд на дитину. Швидкість руху вона не знає. Показати місце наїзду та параметри розташування автомобіля не змогла, мотивуючи це значним проміжком часу та зміною навколишньої обстановки;
- висновком судової автотехнічної експертизи № 3175-3176 від 16 вересня 2019 року, відповідно до якого: у експерта відсутні підстави вважати покази свідка ОСОБА_19 неспроможними, з технічної точки зору, і дані покази були використані при подальшому дослідженні. Покази водія автомобіля «Honda CR-V», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 в тій частині, що він виявив пішохода на проїзній частині, на відстані 1,3 м від лівого краю проїзної частини, надані ним 09 квітня 2019 року під час слідчого експерименту є неспроможними, з технічної точки зору (мотиви викладені у дослідницькій частині). В даній дорожній обстановці нормативні (належні) дії водія автомобіля Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 регламентувалися вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Відповідно до вимог зазначених вище пунктів, він повинен був в момент виникнення небезпеки для руху (з моменту виходу пішохода на проїзну частину) негайно вжити заходів для зменшення швидкості, а за необхідності зупинити транспортний засіб. В умовах даної події і при заданих вихідних даних, водій автомобіля «Honda CR-V» ОСОБА_8 мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, знаходилися в причинному зв`язку з виникненням аварійної ситуації і настанням даної дорожньо-транспортної події. Дослідження питання щодо спроможності, з технічної точки зору, показів водія ОСОБА_8 , наданих ним 09 квітня 2019 року під час слідчого експерименту, стосовно швидкості малолітнього пішохода ОСОБА_9 , з якою він подолав відстань 8,25 м, враховуючи межі швидкості для пішоходів такого віку, виходить за межі компетенції експерта-автотехніка. В умовах даної події нормативні (належні) дії пішохода ОСОБА_9 регламентувалися вимогами п.п. 4.7, 4.9, 4.14 б), 8.7.3 е) Правил дорожнього руху України, відповідно до яких він повинен був переходити проїжджу частину по пішохідному переходу на зелений сигнал світлофора, що дозволяє рух, при цьому, виходити на проїжджу частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, йому заборонялося. Аналіз і оцінка дій пішохода ОСОБА_9 не виконувалися (мотиви викладені у дослідницькій частині). В даній дорожній ситуації небезпека для руху для водія автомобіля «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , настала з моменту виходу пішохода на проїзну частину, тобто з моменту перетину границі узбіччя та проїзної частини. В умовах даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід, який рухається зліва направо, в напрямку смуги руху автомобіля «Honda CR-V», є небезпека для руху водієві ОСОБА_8 , що вимагає від останнього застосування виключно гальмування транспортного засобу, стан дорожнього покриття та технічні характеристики транспортного засобу не регламентуються. Визначення впливу зелених насаджень на дальність видимості проїжджої частини виходить за межі компетенції експерта-автотехніка. Визначення ступеню видимості проїжджої частини дороги та спостережуваного предмета, його кольору та форми виходять за межі компетенції експерта-автотехніка, однак в матеріалах справи маються фотознімки. (122 а.с т.2), зроблені на місці даної дорожньої пригоди, на якому зафіксовано малолітнього пішохода, одягненого у блакитний костюм. Також на узбіччі проглядаються зелені насадження. Вказані фактори дозволяють стверджувати, що блакитний костюм пішохода та зелені насадження могли контрастувати, що в свою чергу могло сприяти своєчасному виявленню пішохода на проїзній частині. В умовах даної дорожньо-транспортної пригоди підстави вбачати відповідність (не відповідність) дій водія автомобіля «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 вимогам п. 16.8 Правил дорожнього руху України у експерта відсутні, і його дії регламентувалися виключно вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Згідно методичних рекомендацій для проведення судових автотехнічних експертиз, диференційне значення часу реакції водія автомобіля «Honda CR-V» ОСОБА_8 при виході на проїзну частину пішохода (з тротуару, узбіччя, роздільної смуги та ін.), який до цього рухався у тому ж напрямку в полі зору водія, складає 0,8 с. В даній дорожній обстановці нормативні (належні) дії водія автомобіля «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 регламентувалися вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Відповідно до вимог зазначених вище пунктів, він повинен був в момент виникнення небезпеки для руху (з моменту виходу пішохода на проїзну частину) негайно вжити заходів для зменшення швидкості, а за необхідності зупинити транспортний засіб. Оскільки дана дорожньо-транспортної пригода сталася в світлий час доби, на прямій, горизонтальній проїзній частині, за відсутності обмежень геометричними параметрами дороги, інженерними спорудами, насадженнями та іншими об`єктами, а також, оскільки небезпека для руху автомобіля виникла в момент виходу пішохода на проїзну частину, то характеристики видимості і оглядовості з місця водія автомобіля «Honda CR-V» ОСОБА_8 не враховуються при виконанні даного висновку. Наявність лівої кутової стійки кабіни автомобіля «Honda CR-V» обумовлена конструктивною особливістю даного транспортного засобу, і не може бути розцінена експертом, як об`єкт, що обмежує оглядовість водію автомобіля, і носить суто суб`єктивний характер. При проведенні експертизи, в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди, враховується визначення моменту небезпеки, часу, що пройшов з моменту небезпеки до наїзду, розрахунок відстані від автомобіля до місця наїзду в момент виникнення небезпеки, визначення швидкості автомобіля і визначення швидкості руху автомобіля в момент наїзду. При проведенні експертизи, в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди, враховується час спрацьовування гальмівного приводу автомобіля, час наростання уповільнення при екстреному гальмуванні. Дослідження питання про можливість (неможливість) затиснення пішохода між поверхнею дороги та днищем автомобіля, що, в свою чергу, призведе до летального результату, має імовірнісний характер, що виходить за межі компетенції експерта-автотехніка.
Суд вважає вищеописані досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Аналізуючи досліджені по кримінальному провадженню перелічені вище докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю доведена.

Суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не бачив, як потерпілий ОСОБА_9 вийшов на проїжджу частину, через те, що останній напевно злився з зеленими насадженнями, які росли на узбіччі, а побачив його тільки на відстані близько 2 м від лівого боку автомобіля, оскільки під час керування автомобілем він, як водій, не мав перешкод технічного характеру і міг помітити на фоні зелених кущів потерпілого, одягнутого в одежу синього кольору, що свідчить про те, що під час руху він належним чином не спостерігав за дорожньою обстановкою та її зміною, і в момент виходу малолітнього пішохода ОСОБА_9 на проїжджу частину не виявив його та своєчасно не вжив відповідних заходів для уникнення ДТП, маючи на це технічну можливість.
Також обвинувачений ОСОБА_8 , як водій, помітивши потерпілого ОСОБА_9 , який намагався перетнути проїжджу частину, мав передбачати, що останній, в силу малолітнього віку, може прискоритися або раптово змінити напрямок руху, і повинен був приділити додаткової уваги та обережності до даної дорожньої ситуації, тобто об`єктивно виявивши небезпеку (перешкоду) для руху він повинен був негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.
Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховуючи спосіб вчинення обвинуваченим злочину, поведінку обвинуваченого і потерпілого, що передувала події та під час події, а також поведінку обвинуваченого після події, місце вчинення злочину (пішохідний перехід на регульованому перехресті, відсутність перешкод технічного характеру в полі зору), суд вважає, що обвинувачений, дотримуючись вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода і його дії знаходились у прямому причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. Обставин, які б вказували на отримання потерпілим тілесних ушкоджень у інший, ніж це встановлено висновками експертиз та цим вироком спосіб, під час судового розгляду не встановлено.

Також в ході судового розгляду об`єктивно не встановлено наявність прямого причинного зв`язку між діями потерпілого ОСОБА_9 з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки висновком судової автотехнічної експертизи № 1/19-213 від 27 червня 2017 року показання малолітнього свідка ОСОБА_13 відносно розвитку механізму події викликали сумніви технічного характеру і не використані при подальшому дослідженні, так як могли привести до заздалегідь необґрунтованих висновків, суд не приймає до уваги відомості, викладені у протоколі проведення слідчого експерименту від 20 червня 2017 року з участю малолітнього свідка ОСОБА_13 .
Також суд вважає, що у протоколах слідчих дій та інших процесуальних документах напрямок руху автомобіля «Honda CR-V» під керуванням водія ОСОБА_8 по проїжджій частині просп. Ломоносова м. Костянтинівка зазначений з боку пл. Перемоги в напрямку вул. Леваневського внаслідок описки, оскільки у судовому засіданні встановлено, що 20 травня 2017 року, приблизно о 10:00 год., ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «Honda CR-V», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїжджій частині пр. Ломоносова з боку пл. Перемоги в напрямку вул. Європейської м. Костянтинівка Донецької області, що також підтверджено постановою від 29 червня 2017 року старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_22 . У свою чергу судовим розглядом встановлено, що свідок ОСОБА_19 20 травня 2017 року, приблизно о 10.00 год., рухався на автомобілі «ВАЗ 2107» по пр. Ломоносова в бік пл. Перемоги, тобто у зустрічному напрямку відносно водія ОСОБА_8 .
Зазначені усунені неточності не вплинули на висновки проведених автотехнічних експертиз, які не викликають сумнівів і узгоджуються з іншими дослідженими у судовому засіданні доказами.
Згідно ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Таким чином, враховуючи викладене, суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, яке кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України, так як він порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості щодо особи обвинуваченого, за відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_8 раніше не судимий; під наглядом у лікаря психіатра не знаходиться; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; на обліку в протитуберкульозному диспансері не перебуває; за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді позбавлення волі, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, наслідків вчиненого, висновку органу пробації, не можливо без ізоляції від суспільства, і вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
При цьому суд не знаходить мотивів, за яким міг би не застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. Конкретні обставини вчинення злочину, те, що у результаті злочинної недбалості обвинуваченого, що мало місце у громадському місці, наступили тяжкі наслідки - спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, дає суду підстави для висновку, що до обвинуваченого, відповідно до вимог ст. 65 КК України, має бути застосовано додаткове покарання, передбачене санкцією ч.2 ст. 286 КК України.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлений цивільний позов, в якому вона просила стягнути на її користь з обвинуваченого ОСОБА_8 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином та ушкодженням здоров`я 27933,94 грн., та у відшкодування моральної шкоди 300000,00 грн.
За правилами ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійсненні ним документально підтверджені витрати.

Встановлено, що ОСОБА_5 за вказаних вище обставин є потерпілою внаслідок експлуатації транспортного засобу «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким на момент скоєння ДТП правомірно володів ОСОБА_8 , внаслідок чого вона має право на відшкодування завданої шкоди.

Суд вважає, що потерпілою підтверджено обґрунтовані витрати, пов`язані з лікуванням її сина ОСОБА_9 на суму 10059,63 грн. (по доданих чеках, за виключенням вартості проїзду, продуктів харчування та медичних препаратів та виробів, призначення яких безпосередньо для лікування потерпілого ОСОБА_9 документально не підтверджено), і в частині матеріального збитку позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 9759,63 грн. з урахуванням раніше наданих потерпілій ОСОБА_5 обвинуваченим ОСОБА_8 300 грн.
Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

У відповідності до ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, суд при визначені розміру моральної шкоди враховує характер та обсяг моральних та душевних страждань потерпілої, конкретні обставини справи і наслідки, що наступили (у вигляді невідворотної шкоди здоров`ю малолітньої дитини), а тому з урахуванням вимог розумності та справедливості приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 250000,00 грн.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати (проведення судових автотехнічних експертиз) слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, -
у х в а л и в :
ОСОБА_8 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк покарання засудженому ОСОБА_8 обчислювати з моменту взяття під варту в порядку виконання вироку.

Стягнути з засудженого ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_5 :
- у відшкодування матеріального збитку 9759 (дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять) грн. 63 коп.;
- у відшкодування моральної шкоди 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп.,
а всього 259759 (двісті п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять) грн. 63 коп.
В іншій частині позову відмовити.
Речовий доказ по справі - автомобіль марки «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається у ОСОБА_8 , - вважати переданим за належністю.

Стягнути з засудженого ОСОБА_8 на користь держави у відшкодування втрат на залучення експертів (проведення судової автотехнічної експертизи № 2/19-157 від 05 липня 2017 року - 988,70 грн.; № 1/19-213 від 27 червня 2017 року - 439,80 грн.; № 3175-3176 від 16 вересня 2019 року - 5966,00 грн.) 7394 (сім тисяч триста дев`яносто чотири) грн. 50 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя