Провадження №1-кс/369/3161/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0003609 від 01.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До суду звернувся слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_3 з клопотанням погодженим прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0003609 від 01.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Своє клопотання слідчий мотивував тим, що 01.08.2019 року ОСОБА_5 діючи умисно з корисливих мотивів, здійснив крадіжку майна у гр. ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході здійснення досудового розслідування задля об`єктивного розслідування вказаного злочину виникла необхідність в огляді місця події, який був проведений 01.07.2019 в період з 11:50 по 12:25, за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, м. Боярка, НДАП (ділянки), під час якого було вилучено:
1. 7 відрізків кабелю, які поміщені до матерчастої сумки та паперовий пакет «LG»
2.Рюкзак всередині якого знаходилось: портативна колонка з маркувальними позначками JBL сірого кольору, предмет схожий на металеву сокиру чорного кольору, предмет схожий на ножиці для перекусування арматури чорного кольору із гумовими ручками, предмет схожий на ніж довжиною довжиною приблизно 20 см. з чорною матерчастою рукояткою з надписом червоним кольором «RESESPE», предмет схожий на портативний зарядний пристрій бежевого кольору з надписами «ZMI» 10000 mah 3,7 та наклейкою «RICH NEVER ALONE», свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , предмет схожий на металеві пласкогубці із гумовими ручками чорно бежевого кольору, велосипедний пенал із слюсарними ключами, велосипед чорного кольору із сірими вставками та номером рами СН 14М15039.
Речі, що вилучені під час обшуку у відповідності до ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі ознаки вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі предметом вчинення злочину, знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину, зокрема шляхом проведення експертиз.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У даному випадку вказане нерухоме майно є об`єктом кримінально протиправних дій, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та може бути використаний для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.
У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 131-132, 170-171 КПК України, Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104, ст. 41 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органам дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом №51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 ГПУ, МВС України, ДПАУ СБУ, ДСАУ,
На підставі викладеного, просив суднакласти арешт на:
1. 7 відрізків кабелю, які поміщені до матерчастої сумки та паперовий пакет «LG»
2. Рюкзак всередині якого знаходилось: портативна колонка з маркувальними позначками JBL сірого кольору, предмет схожий на металеву сокиру чорного кольору, предмет схожий на ножиці для перекусування арматури чорного кольору із гумовими ручками, предмет схожий на ніж довжиною приблизно 20 см. з чорною матерчастою рукояткою з надписом червоним кольором «RESESPE», предмет схожий на портативний зарядний пристрій бежевого кольору з надписами «ZMI» 10000 mah 3,7 та наклейкою «RICH NEVER ALONE», свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , предмет схожий на металеві пласкогубці із гумовими ручками чорно бежевого кольору, велосипедний пенал із слюсарними ключами, велосипед чорного кольору із сірими вставками та номером рами СН 14М15039.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання проводилось без повідомлення власника майна, з метою забезпечення арешту майна.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Як вбачається з матеріалів клопотання, що у провадженні слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, перебуває кримінальне провадження №0003609 від 01.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

З матеріалів, які подані до клопотання вбачається, що в ході здійснення досудового розслідування задля об`єктивного розслідування вказаного злочину виникла необхідність в огляді місця події, який був проведений 01.07.2019 в період з 11:50 по 12:25, за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, м. Боярка, НДАП (ділянки), під час якого було вилучено:
1. 7 відрізків кабелю, які поміщені до матерчастої сумки та паперовий пакет «LG»
2.Рюкзак всередині якого знаходилось: портативна колонка з маркувальними позначками JBL сірого кольору, предмет схожий на металеву сокиру чорного кольору, предмет схожий на ножиці для перекусування арматури чорного кольору із гумовими ручками, предмет схожий на ніж довжиною довжиною приблизно 20 см. з чорною матерчастою рукояткою з надписом червоним кольором «RESESPE», предмет схожий на портативний зарядний пристрій бежевого кольору з надписами «ZMI» 10000 mah 3,7 та наклейкою «RICH NEVER ALONE», свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , предмет схожий на металеві пласкогубці із гумовими ручками чорно бежевого кольору, велосипедний пенал із слюсарними ключами, велосипед чорного кольору із сірими вставками та номером рами СН 14М15039.
Речі, що вилучені під час обшуку у відповідності до ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі ознаки вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З огляду на вимоги ст. ст. 94, 132, 173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Суд, вивчивши клопотання, з огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що слідчим у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки вказане майно, є предметом кримінального правопорушення, міг зберегти на собі сліди злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про те, що клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № №0003609 від 01.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 131, 13, 170-173, 309 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0003609 від 01.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на:
1. 7 відрізків кабелю, які поміщені до матерчастої сумки та паперовий пакет «LG»
2. Рюкзак всередині якого знаходилось: портативна колонка з маркувальними позначками JBL сірого кольору, предмет схожий на металеву сокиру чорного кольору, предмет схожий на ножиці для перекусування арматури чорного кольору із гумовими ручками, предмет схожий на ніж довжиною приблизно 20 см. з чорною матерчастою рукояткою з надписом червоним кольором «RESESPE», предмет схожий на портативний зарядний пристрій бежевого кольору з надписами «ZMI» 10000 mah 3,7 та наклейкою «RICH NEVER ALONE», свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , предмет схожий на металеві пласкогубці із гумовими ручками чорно бежевого кольору, велосипедний пенал із слюсарними ключами, велосипед чорного кольору із сірими вставками та номером рами СН 14М15039.
Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1