ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2020 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження 201/2130/19 (пр. № 1-кп/201/820/2020), відомості про яке 08 лютого 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000332, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, раніше судимого: 14 лютого 2003 року вироком Орджонікідзевського міського суд Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном три роки; 19 грудня 2003 року вироком Орджонікідзевського міського суд Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі; 23 жовтня 2007 року вироком Орджонікідзевського міського суд Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді двох років одного місяця позбавлення волі; 07 вересня 2010 року вироком Орджонікідзевського міського суд Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, від відбування якого звільнений з іспитовим строком три роки; 16 травня 2011 року вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 263 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі; 29 вересня 2011 року вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, звільненого 22 березня 2015 року по відбуттю строку покарання; 11 вересня 2015 року вироком Бабушкінського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі, від відбування якого звільнений з іспитовим строком два роки; 15 жовтня 2015 року вироком Бабушкінського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі; 12 липня 2019 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі, від відбування якого звільнений з іспитовим строком один рік; 15 серпня 2019 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі, від відбування якого звільнений з іспитовим строком один рік; 30 жовтня 2019 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі, при цьому, вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2019 року виконувати самостійно, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 07 лютого 2019 року близько о 12 години 25 хвилин, знаходячись у торгівельному залі магазину «АТБ - 300» за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, 169, проходячи повз торгівельні ряди, побачив спиртні напої, які він визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скоюючи злочин повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, шляхом вільного доступу, повторно, взяв своєю правою рукою зі стелажів торгівельних рядів магазину «АТБ - 300» ТОВ «АТБ - маркет» у відділі спиртних напоїв, пляшку віскі «Jack Daniels», об`ємом 0,5 л, вартістю 314 гривень 00 копійок.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, обвинувачений ОСОБА_4 намагався залишити місце вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном, перетнувши лінії касового контролю магазину «АТБ - 300», розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, 169, таким чином, виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки на виході з приміщення магазину був зупинений працівниками магазину «АТБ - 300».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. До обтяжуючої покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставини, передбаченої ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам і наслідкам, характеру і способу заволодіння чужим майном, причинам, з яких злочин не було доведено до кінця, зокрема, його затримання співробітниками охорони, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який, незважаючи на те, що свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся, неодноразово систематично притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі, за аналогічні кримінальні правопорушення, не працевлаштований та не має постійного доходу, що вказує про небажання останнього стати на шлях виправлення, а також обставинам, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , а отже, сукупність всіх цих даних свідчить про недоцільність призначення ОСОБА_4 покарання, не пов`язаного з реальним його відбуттям, в той же час, призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі буде необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме принципам справедливості, достатності і співрозмірності.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 30 жовтня 2019 року був засуджений вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі, при цьому, вчинив інкриміноване йому суспільно-небезпечне діяння у цьому кримінальному провадженні до винесення зазначеного вироку суду, у зв`язку з чим, враховуючи реальний характер призначеного обвинуваченому покарання за цим вироком суду, суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_4 покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення призначеного цим вироком суду покарання, більш суворим покаранням, призначеним вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2019 року у виді двох років позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у виді двох років позбавлення волі.

Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2019 року стосовно ОСОБА_4 виконувати самостійно.

Строк відбування призначеного ОСОБА_4 покарання обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, зарахувати у строк призначеного ОСОБА_4 цим вироком суду покарання, строк відбутого ним покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2019 року.

Речові докази пляшку віскі «Jack Daniels», об`ємом 0,5 л - залишити за належністю ТОВ «АТБ-Маркет»; DVD-диск із записом з камер відеонагляду - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні у розмірі 286 грн. (двісті вісімдесят шість гривень).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1