Справа № 498/94/20
Провадження по справі № 1-кп/498/31/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2020 року с.м.т. Велика Михайлівка Одеська область
Великомихайлівський районний суд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
у скоєні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України -
Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.11.2019 року біля 17.00 год. в дворі домоволодіння, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_1 , між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, яка переросла у бійку. Під час даної сварки обвинувачений ОСОБА_4 , маючи прямий умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, діючи протиправно, умисно і цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, з метою завдання тілесних ушкоджень наніс декілька ударів кулаком руки та ліктем (точної кількості слідством встановити не представилось можливим) в область обличчя потерпілого ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця нижньої повіки лівого ока; перелому кісток носа зі зміщенням відламків, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Вказані дії ОСОБА_4 , органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
06 лютого 2020 року між ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 471 та 473 КПК України, укладено угоду про примирення.
Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст.125 КК України. ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторони угоди домовились щодо призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України у виді 150 годин громадських робіт.
Обвинуваченому та потерпілому зрозумілі наслідки укладення вищевказаної угоди, підстави і порядок оскарження вироку, яким буде затверджено дану угоду, а також їм роз`яснено наслідки невиконання та ухилення від виконання угоди про примирення.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 підтримали угоду про примирення від 06.02.2020 року та просили суд її затвердити.
Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості. Потерпілим від даного кримінального правопорушення є ОСОБА_5 .
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених КК України.
При таких обставинах суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим та призначити узгоджену сторонами міру покарання обвинуваченому.
Судом роз`яснено ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Цивільний позов не заявлений.
Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2. ст. 373, ст.ст. 374,474, 475 КПК України, суд -
Затвердити угоду від 06 лютого 2020 року про примирення, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у у виді 150 годин громадських робіт.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана, через Великомихайлівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1