Справа № 761/1916/20
Провадження № 1-кс/761/1725/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю представника заявника адвоката ОСОБА_2

секретаря ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешту нерухомого майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28 серпня 2019 року в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0003994, -

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло вищезазначене клопотання.

В обґрунтування клопотання заявником зазначено, що Шевченківським УП ГУ НП в м.Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0003994, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України.

При цьому, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 серпня 2019 року було задоволено клопотання прокурора про арешт майна та накладено арешт на зазначене у клопотанні нерухоме майно квартиру за адресою: місто АДРЕСА_1 із забороною розпоряджатися вказаним майном, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Як підставу для скасування арешту майна заявник посилається на те, що арешт у вказаному кримінальному провадженні накладено не обґрунтовано, без ретельного з`ясування приналежності вказаного арештованого майна як об`єкту вчинення кримінального правопорушення, при цьому ОСОБА_4 не є причетними до розслідуваного кримінального правопорушення, на законних підставах придбав арештовану квартиру через державну електронну платформу, тобто право власності набуто у законний спосіб, який ніким не оспорюється.

Представник володільця арештованого майна у судовому засіданні доводи клопотання підтримав та просив про його задоволення.

Прокурор, за клопотанням якого було накладено арешт, у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання були повідомлені належним чином, що, згідно ст. 174 КПК України, не перешкоджає його розгляду на підставі наявних доводів.

Слідчий суддя, вивчивши доводи клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, заслухавши представника заявника, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003994 від 23.01.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Також, під час досудового розслідування встановлено, що невідомі особи шляхом обману, та підробки документів незаконно заволоділи нерухомим майном, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема встановлено, що незаконними діями невідомих осіб, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 за участю реєстраторів серед яких реєстратор Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» ОСОБА_6 , реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» ОСОБА_7 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та за участі ТОВ «Момот» та ТОВ «Дум-Райс», було протиправно позбавлено права власності ОСОБА_9 на квартиру АДРЕСА_3 .

Постановоюю старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_10 від 02.05.2019 року про визнання речовим доказом вищезазначений об`єкт нерухомого майна визнано речовим доказом.

Надалі, до Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_11 у кримінальному провадженні за № 120 191 001 000 039 94 від 26.04.2019 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.358 КК України, про арешт майна, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1 із забороною відчужувати, розпоряджатися (використовувати), або змінювати вказане майно, яке належить ОСОБА_4

Клопотання прокурор обґрунтовував тим, що вказане майно є речовим доказом у кримінальному провадженні №0003994 і з метою збереження речового доказу, необхідно накласти на нього арешт у зв`язку з можливістю його власника відчужити вказане майно.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28.08.2019 року клопотання прокурора було задоволено.

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що нерухоме майно, яке в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, при цьому останнє визнано речовим доказом, а тому, з метою його збереження, у даному кримінальному провадженні накладено арешт на зазначене у клопотанні майно.

В той же час, як зазначає заявник, ОСОБА_4 на законних підставах набув право власності на нерухоме майн, щодо якого просить скасувати арешт, в той же час наявна заборона на його відчуження порушує права фізичної особи на володіння та розпорядження нерухомим майном.

Так, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

При цьому, доводи сторони заявника, що арешт на нерухоме майно, щодо якого йдеться у клопотанні, було накладено необгрунтовано, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки останнє досі є предметом розслідуваного кримінального правопорушення, яке проводиться також і щодо дій ОСОБА_4 , у той же час відсутність у заявника процесуального статусу підозрюваного або обвинуваченого не доводить необґрунтованість накладеного арешту майна, оскільки такий арешт накладено з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст. 170 КПК України.

В той же час перевірка законності набуття ОСОБА_4 нерухомого майна у власність, може бути здійснена, у даному випадку, тільки повноважною особою (слідчим або прокурором) у кримінальному провадженні, зважаючи на відсутність у суду належним чином посвідчених документів та відповідних процесуальних повноважень.

Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінального правопорушення щодо заволодіння грошовими коштами громадян, в особливо великих розмірах, який розслідується в межах даного кримінального провадження, а також факт не доведення необґрунтованості застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як і не надання доказів того, що відпали підстави для накладення зазначеного арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешту нерухомого майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28 серпня 2019 року в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0003994 відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, разом з тим проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1