О К Р Е М А Д У М К А
"21" січня 2020 р.м. Чернігів
судді Чернігівського апеляційного суду ОСОБА_1 на ухвалу колегії суддів Чернігівського апеляційного суду від 21.01.2020 р. в справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 січня 2020 року.
Ухвалу колегії суддів Чернігівського апеляційного суду про самовідвід суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 09.01.2020 р. вважаю постановленою помилково.
Як вказала у своїх поясненнях в судовому засіданні ОСОБА_2 , вона заявила відвід колегії суддів з огляду на те, що судді, які входили в склад цієї колегії, раніше ухвалювали судові рішення за скаргами ОСОБА_2 , з якими вона не згодна. Крім того, ОСОБА_2 не влаштовувала процесуальна діяльність головуючого по справі, оскільки призначення справи відбулось дещо пізніше, ніж передбачено приписами норм КПК, які регламентують строки призначення розгляду апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів. Крім того, за результатами розгляду інших скарг, в яких брали участь судді члени колегії суддів, вона зверталась до Державного бюро розслідувань, вважаючи в процесуальних рішеннях суддів ознаки злочину.
Фактично, скаржниця у своїй заяві не навела обставин, передбачених ст. 75 КПК, на підставі яких можна усунути суддю від розгляду справи. Її процесуальна позиція полягає в умисному затягуванні справи, висловлення недовіри практично усім суддям місцевих та апеляційного судів, які мають причетність до розгляду її скарг. За таких обставин, скарги ОСОБА_2 неможливо буде розглядати в Чернігівській області із-за заявлених відводів.
Сучасне кримінальне процесуальне законодавство України не містить обмежень для громадян звертатись з будь-якими скаргами до правоохоронних органів, а останні не мають законодавчо врегульованих можливостей перевірити ці скарги на предмет їхньої достовірності та обґрунтованості і єдине процесуальне рішення, яке ці органи можуть прийняти внести відомості, зазначені у скарзі до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочате кримінальне провадження, навіть якщо повідомлення про злочин є безпідставним. Тому саме по собі звернення будь-якої особи до правоохоронних органів про ухвалення суддею завідомо неправосудного судового рішення, не являється підставою для відводу цього судді. Навпаки суддя не є пересіченою людиною, а являється особою, якому довірено право вирішувати судові спори. В силу приписів Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», процесуальних кодексів, міжнародних договорів (наприклад Бангалорських принципів поведінки суддів), суддя за будь-яких обставин зобов`язаний вирішувати судову справу неупереджено до сторін провадження і не піддаватись ніяким зовнішнім впливам.
У випадку задоволення усіх примх і бажань сторони по справі, у тому числі в результаті написанні стороною скарг в правоохоронні органи і небажання бачити перед собою небажаного нею суддю, вихолощується сама суть правосуддя як незалежної інституції, втрачається можливість дійсно неупередженого розгляду судового спору, випрацьовується механізм залякування сторонами неугодних суддів.
За таких обставин, вважаю, що заяву ОСОБА_2 про відвід суддів слід було залишити без задоволення.
Головуючий по справі-
суддя ОСОБА_1
СуддяОСОБА_1