Справа № 158/258/20
Провадження № 1-в/0158/27/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника колонії - ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в режимі відеоконференції справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, -

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі.

Заслухавши пояснення засудженого, думку представника Цуманської ВК №84, прокурора, кожного зокрема, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.04.2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ст. ст. 70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі, зараховано в строк покарання (згідно ч. 5 ст. 72 КК України) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 06.07.2017 року по 08.02.2018 року включно.

На даний час засуджений відбув більш ніж 1/2 частини строку покарання, що надає йому право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України.

Згідно з частинами 1-3 статті 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі;

3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

У відповідності до п.п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №2«Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України). Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК України може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, суд враховує дані, які характеризують засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та стягнень, відношення до праці.

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що він неодноразово був засуджений, однак на шлях виправлення не став та продовжував вчиняти злочини.

В ДУ «Цуманська ВК №84» засуджений ОСОБА_5 прибув 05.09.2018 року, за період перебування в установі допустив два порушення режиму утримання, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Крім того, на виробництві установи не працевлаштований, адміністрацією установи два рази заохочувався за проявлену ініціативу у виконанні робіт по благоустрою установи.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 82 КК України підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є не та обставина, що засуджений виправився або довів своє виправлення, а те, що він став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбуття більш м`якого виду покарання. Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його поведінка, сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, що підтверджується матеріалами його особової справи, а ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.

Суд зазначає, що наявність лише формально-юридичної підстави, тобто відбуття необхідного строку покарання, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Крім того, 16.04.2019 року комісією установи засудженому було відмовлено у переведенні засудженого ОСОБА_5 до дільниці соціальної реабілітації та 26.11.2019 року відмовлено у заміні невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, оскільки комісія дійшла висновку, що засуджений не став на шлях виправлення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання про заміну засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є необґрунтованим, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1