№ 209/2940/18
№ 1-кп/209/70/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2020 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 її захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське кримінальне провадження по справі № 1-кп/209/144/19 внесене в ЄРДР за №0000783 від 02.06.2018 року відносно обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Аули Криничанського району Дніпропетровської області, українки, громадянки України, яка має професійно-технічну освіту, не заміжня, не працює, хворіє на хронічні захворювання ВІЛ СНІД та гепатит С, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджена: 1). 02 червня 2011 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 307, ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України; 2). 15 листопада 2011 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання у вигляді 1 року 1 місяця позбавлення волі, призначен за вироком від 02 червня 2011 року, остаточно до відбування призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць; 3). 23 травня 2012 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання, призначене вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 15 листопада 2011 року, остаточно визначене покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі; 4). 10 листопада 2016 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки; 5). 27 квітня 2018 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання у вигляді 1 місяця позбавлення волі, призначене вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 листопада 2016 року, остаточно до відбування призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць; 6). 29 жовтня 2019 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання у вигляді 1 місяця 1 дня позбавлення волі, призначене вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 квітня 2018 року, остаточно до відбування призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць 1 день;

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2018 року, близько о 14.00 годин, ОСОБА_4 знаходячись на пляжі дренажного каналу, навпроти буд.№10 по бул. Будівельників м. Кам`янське, де також знаходився потерпілий ОСОБА_6 , який поклав на куртку ОСОБА_4 свій мобільний телефон марки «LG K4 Dual» та пішов купатись, у ОСОБА_4 в цей час виник раптовий, злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна майна ОСОБА_6 ..
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 31 травня 2018 року, близько о 14.00 годин, знаходячись на пляжі дренажного каналу, навпроти буд.№10 по бул. Будівельників м. Кам`янське скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, та те, що вона своїми діями скоїть безоплатне вилучення чужого майна, яке їй не належить, ОСОБА_4 таємно, шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон марки «LG K4 Dual», який лежав на куртці, чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 3142 гривні. В подальшому ОСОБА_4 з місця злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

ОСОБА_4 визнана винною у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена вину свою в пред`явленому органами досудового слідства обвинуваченні визнала повністю, пояснила суду, що дійсно навесні 2018 року вдень разом зі ОСОБА_7 зустріли її знайомого ОСОБА_8 з яким разом пішли на дренажний канал на лівобережжі м. Камянське, де разом випивали спиртне, потім ОСОБА_9 залишивши свій мобільний телефон пішов купатися, коли він був у воді вона взяла телефон та сховала в себе, потім сказала ОСОБА_10 щоб вони пішли. Вона пішли додому до ОСОБА_11 з яким вона проживала. Потім ОСОБА_12 пішла, згодом вона дала ОСОБА_11 телефон щоб він його заклав в ломбард оскільки їм були потрібні гроші, звідки телефон вона йому не казала.

Крім повного визнання обвинуваченою своєї провини, вона підтверджується:

Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив суду, що він вдень 31.05.2018 року вдень зустрів раніше знайому ОСОБА_13 яка була разом із подругою ОСОБА_14 якою він познайомився і вони пішли разом на дренажний канал між другим та одинадцятим районами лівобережжя м. Кам`янське. Прийшовши до дренажного каналу розклалися та він пішов купатися. А ОСОБА_15 та ОСОБА_12 залишилися біля речей, де лежав і його мобільний телефон. Коли вийшов з води дівчат не було та зник його мобільний телефон. Наступного дня зустрів ОСОБА_16 та зпитав за телефон вона сказала, що його не брала і він звернувся в поліцію. Телефон викупив згодом у ломбарді. Бачив ще співмешканця ОСОБА_17 - ОСОБА_18 який закладав телефон, він сказав що телефон йому дала ОСОБА_15 ;

Показаннями свідка ОСОБА_19 , яка пояснила суду, що вона дійсно навесні 2018 року зустріла разом з ОСОБА_20 свого знайомого ОСОБА_21 з яким вони втрьох пішли на пляж, де він купався, а вони сиділи на березі потім пішли, мобільний телефон ОСОБА_21 бачила на речах, хто його взяв вона не пам`ятає, вона його не брала та не продавала нікому;

Письмовими доказами:

- витягом з ЄРДР /а.с. 77/, згідно якого підтверджується внесення відомостей про вчинену крадіжку;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення /а.с. 78/, згідно якого підтверджується звернення потерпілого до поліції з приводу крадіжки в нього мобільного телефону;

- протоколом огляду предмету /а.с. 79-80/, згідно якого ОСОБА_15 видала працівникам поліції чохол та картку пам`яті від викраденого нею в ОСОБА_21 мобільного телефону;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками /а.с. 81/, згідно якого підтверджується, що ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_22 як особу яка вкрала в нього мобільний телефон;

- договором про надання фінансового кредиту під заставу №15.14074/0 від 8 червня 2018 року /а.с. 82/, згідно якого підтверджується закладення викраденого телефону в ломбард ОСОБА_23 ;

- висновком судової товарознавчої експертизи /а.с. 84-88/, згідно якого підтверджується вартість викраденого майна;
- збережною розпискою /а.с. 90/, згідно якої підтверджується повернення викраденого телефону потерпілому;

- протоколом одночасного допиту осіб /а.с. 95-96/, згідно якого ОСОБА_4 в пристуності захисника підтвердила, що саме вона викрала мобільний телефон, а свідок ОСОБА_19 вказала, що саме ОСОБА_4 викрала мобільний телефон потерпілого;

Суд вважає доведеною вину обвинуваченої, оскільки вона повністю підтверджена як її показами так і наданими стороною обвинувачення доказами в своїй сукупності, які відтворюють всю картину злочину логічною та правдивою та не викликають сумніву у суду. Суд не приймає показання свідка ОСОБА_24 , який вказував, що викрадений телефон йому продала саме ОСОБА_12 , оскільки він під час досудового слідства вказував на ОСОБА_22 , а оскільки він є співмешканцем обвинуваченої то він намагається допомогти уникнути останній кримінальної відповідальності, крім того його показання були непослідовними та останній плутався в них, що вказує на їх неправдивість.

Дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ст. 185 ч.2 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання, суд враховує, що злочин умисний, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима, вину визнала повністю, розкаялася в скоєному, дані про особу обвинуваченої, відношення до вчиненого, поведінку після вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку сторони обвинувачення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої в силу ст. 67 КК України, є рецидив злочину.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої у відповідності до ст. 66 КК України, це визнання нею своєї провини, щире каяття, наявність хронічних захворювань- ВІЛ СНІД, гепатит С.

Суд враховує, що злочин умисний, особу обвинуваченої, яка розкаялася у вчиненому, але раніше неодноразово судима, що дає підстави вважати, що виправлення та перевиховання обвинуваченої може бути досягнуто лише в умовах ізоляції останньої від суспільства з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті. Остаточно необхідно визначити покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом поглинання призначеного покарання, покаранням за вироком призначеним за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 жовтня 2019 року.
Речові докази по справі мобільний телефон марки «LG K4 Dual» підлягає поверненню потерпілому, договір про надання фінансового кредиту під заставу підлягає залишенню в матеріалах кримінального провадження у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Під час досудового слідства потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов на суму 3000 гривень на відшкодування спричиненої матеріальної шкоди. Оскільки позов повністю визнаний обвинуваченою, суд вважає його таким, що підлягає повному задоволенню.

Судові витрати на проведення судової експертизи підлягають стягненню з обвинуваченої.

Керуючись ст. 370, 371 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 /два / роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, поглинути призначене покарання, покаранням призначеним за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 жовтня 2019 року у вигляді 2 /двох / років 1 /одного / місяця 1 /одного / дня позбавлення волі, і остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 /двох / років 1 /одного / місяця 1 /одного / дня позбавлення волі.

Строк покарання відраховувати з моменту затримання, тобто з 20.06.2018 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Речові докази мобільний телефон марки «LG K4 Dual» повернути потерпілому ОСОБА_6 , договір про надання фінансового кредиту під заставу залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 3000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 286 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів - всіма учасниками процесу - з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченій.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1