Справа № 367/3921/19
Провадження по справі № 1-кп/367/412/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
пред-ка потерпілої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Коцюбинського Київської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, проживає: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України;

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

встановив:

16.02.2019 року приблизно о 16 год. 00 хв. (точний нас не встановлений), між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які перебували у спальній кімнаті будинку за адресою: АДРЕСА_1 , під час розпивання алкогольних напоїв відбувся словесний конфлікт, у ході якого в ОСОБА_9 виник злочинний умисел спрямований на нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 перебуваючи в тому ж місці в той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з мотивів ревнощів, з метою нанесення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій, взяв з-під подушки на дивані у спальній кімнаті вказаного будинку кухонний ніж, після чого, перебуваючи в положенні стоячи навпроти спини ОСОБА_10 , тримаючи вказаний ніж в лівій руці, наніс лезом ножа один удар в область спини останньої, чим спричинив ОСОБА_10 тілесне ушкодження у вигляді проникаючого, колото-різаного поранення спини з ушкодженням правої частки печінки, що ускладнилось зовнішньою та внутрішньочеревною кровотечею.
Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 19 год. 00 хв. (точний час не встановлений) ОСОБА_10 померла в приміщенні спальної кімнати будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Тілесне ушкодження у вигляді проникаючого, колото-різаного поранення спини з ушкодженням правої частки печінки, що ускладнилось зовнішньою та внутрішньочеревною кровотечею знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в скоєнні інкримінованого йому правопорушення фактично не визнав, заявлений потерпілою цивільний позов визнав частково, а саме: матеріальну шкоду в сумі 25 475 грн. визнав повністю, в частині заявленої моральної шкоди в сумі 800 000 грн. позов не визнав.
Показав, що 16.02.2019 року близько 16 год. 00 хв. він знаходився вдома за адресою: смт. Коцюбинське, вул. Бокала, 25 - а з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , де вони разом розпивали горілку. Між ним та ОСОБА_12 почалася сварка, під час якої ОСОБА_13 взяла в руки ніж, яким намагалася його вдарити. Він та ОСОБА_11 забрали ніж в ОСОБА_13 та вони продовжили пити горілку. В подальшому ОСОБА_11 хотіла піти додому, забравши із собою горілку. ОСОБА_10 почала спорити із ОСОБА_11 і остання пішла додому. Далі між ним (обвинуваченим) і потерпілою почався скандал тому, що закінчувалася горілка, вона хотіла піти, а він її не пускав. Вони почали сваритися. ОСОБА_10 знову почала шукати ніж, але ножа не було, так як обвинувачений його заховав. ОСОБА_10 вийшла на двір, взяла сокиру та поставила її в квартирі на кухні, між стіною та холодильником. Знову почала збирати речі щоб піти, і вони знову почали скандалити, оскільки ОСОБА_9 не дозволяв їй нікуди йти. Між ними почалася бійка. Під час бійки вона сказала, що хоче піти на кухню взяти сокиру для того, щоб вдарити обвинуваченого сокирою за те, що він не відпускав її йти за горілкою. Ірина погрожувала йому (обвинуваченому), що візьме сокиру та нанесе нею удар. Обвинувачений її (потерпілу) спочатку схопив, але вона вирвалася. Ніж лежав на ліжку, під подушкою, що знаходилася позаду них. ОСОБА_9 відійшов на декілька кроків назад, взяв ніж із ліжка та вдарив потерпілу в нижню частину спини. Він наніс удар з метою спричинення легкої болі потерпілій, щоб вона зупинилася, вбивати її він не хотів. Удар вийшов набагато сильніший ніж очікував обвинувачений. Крові на ножі він не бачив. Довжина леза ножа складала близько 20 см. Потерпіла зупинилася та зайшла назад в кімнату. Вони знову сіли за стіл та почали допивати спиртне. Це продовжувалось на протязі години. Після цього потерпіла сказала, що їй погано, вона присіла на диван нахиливши голову на руки. Обвинувачений прибрав на столі, покурив, а потерпіла продовжувала сидіти в тому ж положенні. Потім обвинувачений підійшов до потерпілої, доторкнувся до її плеча і сказав, щоб вона йшла спати. Її тіло нахилилося на диван назад. ОСОБА_9 перевірив пульс, але пульсу у потерпілої не було. Після цього він пішов до її брата з яким повернувся через 15-20 хвилин, і було викликано швидку медичну допомогу. Також, обвинувачений зазначив, що між ним та потерпілою часто виникали сварки із застосуванням ножа. Вона різала його, а він легенько різав її. До поліції вони не зверталися. Вранці 16.02.2019 року він ударив потерпілу ножем в ногу. Потерпіла в той день йому ніяких ударів не наносила. Обвинувачений вказав, що не мав умислу на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, однак вважає, що потерпіла померла від завданого ним удару ножем.

Незважаючи на не визнання своєї вини в нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілої, вина ОСОБА_9 у скоєнні інкримінованого йому злочину повністю доведена зібраними по провадженню доказами, а саме:
- показаннями потерпілої ОСОБА_14 , яка у судовому засіданні показала, що обвинувачений є її вітчимом, 16.02.2019 року близько 14 год. 00 хв. їй зателефонувала її матір ОСОБА_15 і сказала що вітчим порізав їй ногу. Після цього потерпіла телефонувала цілий день своїй матері, але остання не відповідала. Біля 21 год. 00 хв. їй (потерпілій) зателефонував її дядько ОСОБА_16 і сказав, що ОСОБА_10 померла. В той же день потерпіла прийшла до місця проживання її матері та обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 і побачила свою матір, яка лежала на ліжку мертва, а обвинувачений сидів на кухні і сказав, «що мама така і прийшла». Вона із дядьком викликали швидку медичну допомогу і поліцію. Також, вказала, що її дядько, який проживає теж в смт. Коцюбинському сказав, що до нього прийшов обвинувачений і сказав, що її (потерпілій) мамі стало погано і вона впала. В той день обвинувачений перебував в стані алкогольного сп`яніння. На тілі матері потерпіла побачила поріз на нозі, а коли приїхав судово медичний експерт, який перевернули тіло матері, то на спині виявили рану, і він сказав, що смерть наступила внаслідок поранення спини. На обвинуваченому слідів крові не було. Сліди крові були в будинку, на кухні, на меблях. Ніж із кров`ю був захований в кухонній тумбочці. Сокири в будинку вона не бачила. Її мама часто зверталася в поліцію з приводу насильства з боку вітчима потерпілої щодо неї ( ОСОБА_10 ). Особливо відносини між обвинуваченим та її матір`ю погіршилися протягом останніх 7 років, т. я. ОСОБА_10 говорила обвинуваченому, щоб він повернув їй ті гроші, які вона вклала в ремонт будинку і тоді вона піде від нього.

Цивільний позов підтримала в повному обсязі.

- показаннями свідка ОСОБА_16 , який у судовому засіданні показав, що ОСОБА_10 була його рідної сестрою 16.02.2019 року близько 21 год. 00 хв. до нього додому ( АДРЕСА_2 ) прийшов обвинувачений, який був дуже п`яний і сказав, що сестра (свідка) лягла і померла. Більше нічого не міг сказати. Свідок запитав у обвинуваченого, чи він викликав він швидку медичну допомогу, але той сказав, що не знає як це робиться. ОСОБА_16 побіг до них додому в АДРЕСА_1 та знайшов в одній із кімнат сестру, яка лежала на спині на дивані, тиску у неї було. Він викликав швидку медичну допомогу та поліцію і намагався реанімувати сестру, але вона вже була мертва. Через 5 хв. зайшов обвинувачений, який дав свідку дзеркало, щоб перевірити чи є дихання, але його (дихання) не було. В будинку на підлозі була розмазана кров, а саме в тій кімнаті де лежала померла. Коли приїхали працівники поліції, то вони попросили його (свідка) зняти з померлої штани, він стягнув їх і побачив, що в потерпілої порізана права нога. Обвинувачений сказав, що сестра свідка прийшла додому вже із порізаною ногою. Інших речей з сестри ОСОБА_16 не знімав, тому інших поранень не бачив. В будинку свідок не бачив ні ножів, ні сокири. За 2 дні до вбивства померла була у нього вдома та скаржилася, що як тільки обвинувачений вип`є, то починає її бити. Казала, що він (обвинувачений) бив її палкою, про ніж нічого не говорила;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка у судовому засіданні показала, що у лютому 2016 році (точної дати не пам`ятає), приблизно о 08.00 09.00 год. вона прийшла в гості до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 та з яким почала пити горілку. Під час вживання горілки між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник скандал. Ірина ОСОБА_17 також показала рану на стегні правої ноги та сказала, що рана виникла внаслідок удару ножем ОСОБА_9 . ОСОБА_11 пробула у будинку біля однієї години, після чого пішла по своїм справам. У другій половині дня вона знову прийшла у вказаний будинок з горілкою. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжували пити горілку і вона приєдналася до них. Під час вживання горілки між обвинуваченим та ОСОБА_18 почалася сварка і вони почали штовхати один одного. При цьому вони сиділи на дивані. ОСОБА_9 дістав із під подушки, яка лежала на дивані предмет схожий на ніж та знову почав штовхати ОСОБА_13 . Ірина на біль не скаржилася. Кров свідок не бачила. Через деякий час свідок пішла з будинку т. я. обвинувачений та ОСОБА_13 знову почали сваритися. Близько 19 год. 00 хв. їй подзвонив обвинувачений та сказав, що ОСОБА_10 померла, про причину смерті він нічого не казав. Сокири в будинку вона не бачила;

- протоколом огляду місця події від 16.02. 17.02.2019 р. та ілюстративною фототаблицею до нього, згідно якого в будинку за адресою: АДРЕСА_1 був оглянути труп ОСОБА_10 з тілесними ушкодженнями та вилучено ніж на якому маються плями бурого кольору (а. п. 08- 34 т.1);

- протоколом огляду трупу від 18.02.2019 р., згідно якого на тілі ОСОБА_10 наявні тілесні ушкодження на правій нозі та спині (а. п. 47- 50 т.1);

- переглянутим в судовому засіданні відеозаписом проведення слідчого експерименту від 17.02.2019 з участю свідка ОСОБА_11 , згідно якого вона показала, що 16.02.2018 р. під час знаходження вдома у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 а вона бачила, як ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сиділи на дивані та штовхали один одного в спину, при цьому у обвинуваченого ОСОБА_9 в руках був предмет схожий на ніж (а. п.55 -59 т. 1);

- переглянутим в судовому засіданні відеозаписом проведення слідчого експерименту від 18.02.2019 з участю підозрюваного ОСОБА_9 , згідно якого він показав, що зранку, 16.02.2018 р. знаходячись за адресою: смт. Коцюбинське, вул. Бокала, 25 - а він вдарив ножем ОСОБА_10 в ногу. Ввечері того ж дня він вдарив ОСОБА_10 ножем в спину (а. п.241 -244 т. 1);

- висновком експерта №10-683 від 14.05.2019 року, згідно якого на наданому на дослідження предметі, схожому на ніж, а саме: на клинку (об`єкт № 1) виявлена кров людини та клітини з ядрами, на руків`ї (об`єкт № 2) виявлені поодинокі клітини з ядрами, кров не виявлена.Встановлені генетичні ознаки (ДНК - профілі) слідів крові та клітин з ядрами, виявлених на клинку предмета, схожого на ніж (об`єкт № 1) та поодиноких клітин з ядрами, виявлених на руків`ї предмета, схожого на ніж (об`єкт № 2), (таблиця 1.1, додаток 1).Генетичні ознаки (ДНК - профіль) слідів крові та клітин з ядрами, виявлених на клинку предмета, схожого на ніж (об`єкт № 1) збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_9 .Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_10 та в об`єкті № 1 складає 2,55 х 10-32. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 3,9 х 10-31 осіб.Походження вищевказаних слідів крові та клітин з ядрами від ОСОБА_9 виключається.
Генетичні ознаки (ДНК - профіль) поодиноких клітин з ядрами, виявлених на руків`ї предмета, схожого на ніж (об`єкт № 2) є змішаними, містять генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_10 та генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_9 (а. п.85 95 т. 1);

- висновком експерта №10-595 від 16.04.2019 року, згідно якого на гумових сланцях (в ухвалі слідчого судді вказано як гумові тапочки) (об`єкти №№ 1,2) виявлена кров людини. Встановлені генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові на гумових сланцях (об`єкти №№ 1,2), (таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки (ДНК - профілі) слідів крові на гумових сланцях (об`єкти №№ 1,2) збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_10 та в об`єктах №№ 1,2 складає 2,55 х 10-32. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 3,91 х 1031 осіб (а. п. 100 - 107 т. 1);

- висновком експерта №10-592 від 17.04.2019 року, згідно якого у змиві з правої руки ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 (об`єкт № 1) виявлена кров людини та поодинокі клітини з ядрами. У змиві з лівої руки ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 (об`єкт № 2) виявлена кров людини та поодинокі клітини з ядрами. Встановлені генетичні ознаки (ДНК - профілі) слідів крові та поодиноких клітин з ядрами зі змивів з правої (об`єкт № 1) та лівої (об`єкт № 2) рук ОСОБА_10 , (таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки (ДНК - профілі) слідів крові та поодиноких клітин з ядрами зі змивів з правої (об`єкт № 1) та лівої (об`єкт № 2) рук ОСОБА_10 збігаються між собою, не збігаються з генетичними ознаками (ДНК - профілем) зразка букального епітелію ОСОБА_9 та належать особі жіночої генетичної статі. Походження вищевказаних слідів крові та поодиноких клітин з ядрами від ОСОБА_9 виключається (а. п. 112 - 122 т. 1);
- висновком експерта №10-593 від 10.04.2019 року, згідно якого у п`ятьох зрізах нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_10 (об`єкти №№ 2-6) виявлена кров людини та клітини з ядрами. У п`ятьох зрізах нігтьових пластин з лівої руки ОСОБА_10 (об`єктах №№ 7-11) виявлена кров людини та клітини з ядрами. Встановлені генетичні ознаки (ДНК-профілі) зразка букального епітелію ОСОБА_9 (об`єкт № 1), слідів крові та клітин з ядрами, виявлених у зрізах нігтьових пластин з правої та лівої рук ОСОБА_10 (об`єкти №№ 2-11 ), (таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки (ДНК - профілі) слідів крові та клітин з ядрами, виявлених у зрізах нігтьових пластин з правої та лівої рук ОСОБА_10 (об`єкти №№ 2-11) збігаються між собою, не збігаються з генетичними ознаками (ДНК - профілем) зразка букального епітелію ОСОБА_9 (об`єкт № 1) та належать особі жіночої генетичної статі. Походження вищевказаних слідів крові та клітин з ядрами від ОСОБА_9 виключається(а. п. 127 - 140т. 1);
- висновком експерта №10-605 від 10.04.2019 року, згідно якого у змиві з правої руки затриманого ОСОБА_9 , 1970 року народження (об`єкт № 2) виявлено клітини з ядрами, кров не виявлена. У змиві з лівої руки затриманого ОСОБА_9 1970 року народження (об`єкт № 3) виявлено клітини з ядрами, кров не виявлена. Встановлені генетичні ознаки (ДНК - профілі) зразка крові ОСОБА_10 (об`єкт № 1), клітин з ядрами, виявлених у змивах з правої та лівої рук ОСОБА_9 (об`єкти №№ 2,3), (таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки (ДНК - профілі) клітин з ядрами, виявлених у змивах з правої та лівої рук ОСОБА_9 (об`єкти №№ 2,3) збігаються між собою, не збігаються з генетичними ознаками (ДНК - профілем) зразка крові ОСОБА_10 (об`єкт № 1) та належать особі чоловічої генетичної статі. Походження вищевказаних клітин з ядрами від ОСОБА_10 виключається(а. п. 162 174 т. 1);
- висновком судово психіатричного експерта №142 від 27.04.2019 року, згідно якого ОСОБА_9 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, в тому числі не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання у нього також не виявлено, він міг і може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 не потребує (а. п. 194 - 195 т. 1);
- висновком експерта №24/90 від 08.05.2019 року, згідно якого смерть гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , насильницька - настала від проникаючого, колото-різаного поранення спини з ушкодженням правої частки печінки, що ускладнилось зовнішньою та внутрішньочеревною (? 1500,0 мл) кровотечею. На основі ступеню розвитку трупних явищ, смерть ОСОБА_19 настала за 24-48 год. до початку проведення дослідження. У гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлено: колото-різане поранення спини з ушкодженням правої частки печінки та розвитком внутрішньочеревної кровотечі (? 1500,0 мл), яке утворилось від «дії одностороннє-гострого колюче- ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обух «П» - подібного перетину з найбільшою товщиною слідоутворюючої частини близько 3 мм та лезо. Найбільша ширина слідоутворюючої частини клинка ранячого знаряддя була близько 30 мм + 15 мм», утворилися незадовго до смерті у живих осіб має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя на час заподіяння, знаходиться в прямому причинному зв`язку з її настанням; колото-різане поранення волосистої частини голови та лобної ділянки ліворуч, лівої пахвової ямки, рана лівого стегна утворились від дії гострого колюче-ріжучого предмета, що мав вістря та лезо; утворилися незадовго до смерті, у живих осіб відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я до 21 дня, не знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Синці обличчя, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок - утворились від дії тупого(их) предмету(ів), у живих осіб мають ознаки легких тілесних ушкоджень, не знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті . Судово-медичним даним не відповідає, кількість виявлених при дослідженні трупа і кількість заявлених нанесених підозрюваним ОСОБА_20 тілесних ушкоджень, не відповідає локалізація ушкоджень, які були виявлені на трупі і ті, які продемонстрував підозрюваний підчас проведення слідчого експерименту та в протоколі допит» (а. п. 199 200 т. 1);
- висновком експертного дослідження№25 - мк від 05.03.2019 року, згідно якого при судово-медичному криміналістичному дослідженні клаптя шкіри з раною № 2 з трупа гр-ки ОСОБА_10 , 1965 р.н. виявлено одне пошкодження з ознаками колото-різаного, яке виникло від дії одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обух та лезо. Індивідуальні ознаки травмуючого предмету при дослідженні пошкодження на клапті шкіри не виявлені. На стінках пошкодження на клапті шкіри виявлено численні волокна тканини чорного кольору. По краях та на стінках пошкодження на клапті шкіри виявлено металізацію сполуками заліза (а. п. 203 - 204 т. 1);
- висновком експертного дослідження №26 - мк від 01.03.2019 року, згідно якого при судово-медичному криміналістичному дослідженні клаптя шкіри з раною № 3 з трупа гр-ки ОСОБА_10 , 1965 р.н. виявлено одне пошкодження з ознаками колото-різаного, яке виникло від дії одностороннє-гострого колото-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обух „П-подібного перетину з найбільшою товщиною слідоутворюючої частини близько 3 мм. та лезо. Найбільша ширина слідоутворюючої частини клинка ранячого знаряддя була близько 30 мм ± 5 мм. Індивідуальні ознаки травмуючого предмету при дослідженні пошкодження на клапті шкіри не виявлені. На стінках пошкодження на клапті шкіри виявлено волокна тканини чорного кольору, піщинки та накладення бруду. По краях та на стінках пошкодження на клапті шкіри виявлено металізацію сполуками заліза (а. 205 206 п. т. 1);
- висновком експертного дослідження №27 - мк від 04.03.2019 року, згідно якого при судово-медичному криміналістичному дослідженні клаптя шкіри з раною № 4 з трупа гр-ки ОСОБА_10 , 1965 р.н. виявлено одне пошкодження з ознаками колото-різаного, яке виникло від дії одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обух «П»-подібного перетину з найбільшою товщиною слідоутворюючої частини близько 3 мм. та лезо. Найбільша ширина слідоутворюючої частини клинка ранячого знаряддя була близько 30 мм ± 5 мм. Індивідуальні ознаки травмуючого предмету при дослідженні пошкодження на клапті шкіри не виявлені. На стінках пошкодження на клапті шкіри виявлено численні волокна тканини чорного кольору. По краях та на стінках пошкодження на клапті шкіри виявлено металізацію сполуками заліза (а. п. 207 - 208 т. );

- висновком експерта №10/596 від 25.04.2019 року, згідно якого на штанах сірого кольору (об`єкти №№ 1,2,5-8) виявлена кров людини, в об`єктах №№ 3, 4 кров не виявлена. Встановлені генетичні ознаки (ДНК - профілі) слідів крові, виявлених на штанах сірого кольору (об`єкти №№ 1,2,5-8), (таблиця 1.1, додаток 1). На кофті коричневого кольору (об`єкти №№ 9-18) крові не виявлено. Генетичні ознаки (ДНК - профіль) слідів крові, виявлених на штанах сірого кольору (об`єкт № 1) є змішаними, містять генетичні ознаки більш ніж двох осіб та не придатні для ідентифікації. Генетичні ознаки (ДНК - профілі) слідів крові, виявлених на штанах сірого кольору (об`єкти №№ 2,5-8) збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_10 та в об`єктах №№ 2,5-8 складає 2,55 х 10-32. Сукупність генетичних ознак, встановлених у указаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 3,91 х 1031 осіб (а. п. 214 - 225 т. 1);
- постановою про визнання речовими доказами та долучення їх до кримінального провадження від 18.02.2019 р., а саме: штани джинсові, лосини чорного кольору з плямами бурого кольору, змиви з підлоги та дверей, виріз з простирадла, п`ять слідів пальців рук, предмет схожий на ніж зі слідами речовини бурого кольору, з проходу лівої кімнати вилучено змиви зі слідами бурого кольору, змиви речовини бурого кольору з дверей, змиви бурого кольору з килимного покриття, полотенце з РБК з дивана (а. п. 38- 39 т.1);

- постановою про визнання речовими доказами та долучення їх до кримінального провадження від 23.04.2019 р., а саме: змив з підлоги кімнати, змив РБК з підлоги, рушник білого кольору з плямами бурого кольору, фрагмент простирадла з плямами бурого кольору, джинси з плямами бурого кольору (а. п. 43- 44 т.1);

- постановою про визнання речовими доказами та долучення їх до кримінального провадження від 23.04.2019 р., а саме: куртку жіночу (дублянку) з механічними пошкодженнями та плямами бурого кольору, гумові сланці (а. п. 51- 52 т.1);

- постановою про визнання речовими доказами та долучення їх до кримінального провадження від 23.04.2019 р., а саме: дві дактилокарти, сліди п/у вилучені в ході ОМП, дактилокарту упаковану, змиви з рук ( померлої) ОСОБА_10 , зразок букального епітелію ОСОБА_9 , зрізи нігтьових пластин з рук ОСОБА_10 , зразок крові ОСОБА_10 , змив з руки ОСОБА_9 , змив з лівої руки ОСОБА_9 , зрізи з рук ОСОБА_17 (а. п. 67- 68 т.1);

- постановою про визнання речовими доказами та долучення їх до кримінального провадження від 13.05.2019 р., а саме: штани сірого кольору з плямами бурого кольору, кофту коричневого кольору з малюнком оленів та зірок на блискавці вилучені у гр. ОСОБА_9 (а. п. 226 - 227 т.1);

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, аналізуючи зібрані по провадженню докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 в скоєнні даного кримінального правопорушення доказана повністю.
Невизнання своєї вини обвинуваченим в нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілої, суд розцінює, як намагання ОСОБА_9 уникнути відповідальності за скоєний злочин.
Такі покази є нелогічними та спростовуються іншими, зібраними по провадженню доказами, в тому числі і об`єктивними доказами.
Тяжке тілесне ушкодження це тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, або переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя.Небезпечними для життя є ушкодження, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю.

Об`єктом злочину є здоров`я особи.
Обов`язковою ознакою цього злочину є потерпілий. Ним може бути лише людина - громадянин України, особа без громадянства, іноземець.
Об`єктивну сторону злочину утворюють: 1) діяння (дія або бездіяльність); 2) наслідки у вигляді тяжкого тілесного ушкодження і 3) причинний зв`язок між зазначеними діянням і наслідками.
Тілесні ушкодження - це протиправне і винне порушення анатомічної цілості тканин, органів потерпілого та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючих факторів.
Суспільне небезпечні дії при заподіянні тілесних ушкоджень виражаються у фізичному, хімічному, біологічному, психічному чи іншому впливі на потерпілого.
Відповідно до ст. 121 тяжким тілесним ушкодженням є тілесне ушкодження: 1) небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило 2) втрату будь-якого органа або його функцій; 3) психічну хворобу; 4) інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину; 5) переривання вагітності; 6) непоправне знівечення обличчя.
Небезпечними для життя є ушкодження, які в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і які без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Запобігання смерті, що обумовлене поданням медичної допомоги, не повинно братися до уваги при оцінюванні загрози для життя таких ушкоджень. Загрозливий для життя стан, який розвивається в клінічному перебігу ушкоджень, незалежно від проміжку часу, що минув після його заподіяння, повинен перебувати з ним у прямому причинно-наслідковому зв`язку.
Суб`єктом злочину є осудна особа, яка досягла 14-річного віку.
Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим або непрямим умислом. Мета умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження впливає на кваліфікацію цього діяння лише в одному випадку - коли нею є залякування потерпілого або інших осіб (ч. 2 ст. 121). Водночас, встановлення мотиву і мети при заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження є обов`язковим, оскільки у ряді випадків наявність певних мотиву чи мети є підставою для кваліфікації такого діяння за іншими статтями КК.
Ставлення винного до смерті потерпілого (ч. 2 ст. 121) є необережним.
Кваліфікованими видами умисного тяжкого тілесного ушкодження (ч. 2 ст. 121) є вчинення його: 1) способом, що має характер особливого мучення; 2) групою осіб; 3) з метою залякування потерпілого або інших осіб; 4) на замовлення або 5) спричинення ним смерті потерпілого.
Умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, має місце тоді, коли в результаті описаного у ч. 1 ст. 121 КК України діяння настає смерть потерпілого. Особливістю цього кваліфікованого виду умисного тяжкого тілесного ушкодження є те, що у ньому присутні два суспільно небезпечні наслідки (первинний - тяжкі тілесні ушкодження і похідний - смерть), психічне ставлення до яких з боку винного є різним. До заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження він ставиться умисно, а до настання смерті потерпілого від такого ушкодження - необережно. При цьому винний усвідомлює можливість настання похідного наслідку в результаті настання первинного. Якщо ж таке усвідомлення відсутнє, вчинене слід кваліфікувати як вбивство через необережність.
На практиці особливу складність становить відмежування умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, від умисного вбивства. Для відмежування умисного вбивства від заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, внаслідок якого сталася смерть потерпілого, слід ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого злочину, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, попередню поведінку винного і потерпілого, їхні взаємовідносини.
Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій. При умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, у випадку ж заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, внаслідок якого сталася смерть потерпілого, ставлення до настання смерті проявляється в необережності.
Згідно п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», для відмежування умисного вбивства від умисно заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.
Питання про умисел обвинуваченого ОСОБА_9 суд вирішив виходячи з сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних пошкоджень, причини злочинних дій, поведінку обвинуваченого і потерпілої, що передувало події, їхні стосунки.

Так, не може бути прийнято до уваги суду посилання обвинуваченого на відсутність у нього умислу на скоєння тяжкого тілесного ушкодження зважаючи на те, що він начебто захищався від дій потерпілої. Суд вважає, що до заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження він ставився умисно, а до настання смерті потерпілої від такого ушкодження необережно, виходячи з наступного.
В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що ОСОБА_9 та потерпіла ОСОБА_10 16.02.2019 р. протягом дня сварилися між собою під час вживання горілки. Однак, як зазначили допитані під час судового слідства потерпіла ОСОБА_14 , свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ніякої сокири в будинку де проживали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вони ніколи не бачили, що спростовує версію обвинуваченого про те, що він вдарив ОСОБА_10 ножем в спину, коли останнясказала, що хоче піти на кухню взяти сокиру для того, щоб вдарити обвинуваченого сокирою за те, що він не відпускав її йти за горілкою. Свідок ОСОБА_11 вказала, що ОСОБА_10 не погрожувала обвинуваченому ножем, а лише нецензурно лаялася на адресу останнього. При цьому суд враховує, що виходячи з показань вищезазначених осіб, між обвинуваченим та ОСОБА_10 на протязі тривалого часу склалися неприязні стосунки під час яких вони сварилися, а згідно показань обвинуваченого, вони неодноразово застосовували під час сварок ніж. Також, суд бере до уваги, що обвинувачений (як він зазначив) постійно тримав ніж під подушкою на дивані, а зранку 16.02.2019 р. вдарив потерпілу ОСОБА_10 ножем в ногу. Крім того, ОСОБА_9 не міг не розуміти, що завдання удару ножем в нижню частину спини потерпілій є небезпечним для життя останньої, але не зважаючи на це, все ж умисно завдав удар. Виходячи з наведеного, суд критично відноситься до твердження обвинуваченого про те, що він наніс удар з метою спричинення легкої болі потерпілій, щоб вона зупинилася.

Органом досудового слідства дії обвинуваченого ОСОБА_9 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисні протиправні дії, що виразились у нанесенні умисних тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої. Суд вважає таку кваліфікацію дій обвинуваченого вірною.
Обираючи міру покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність обвинуваченого, особу обвинуваченого та те, що ОСОБА_9 скоїв тяжкий злочини.
Як особа обвинувачений ОСОБА_9 за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 суд не вбачає.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене та особу обвинуваченого ОСОБА_9 , суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства, тому йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі з відбуванням покарання в системі кримінально-виконавчих установ. Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Потерпілою ОСОБА_10 по даному провадженню заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 25 475 грн. 00 коп., пов`язані з похованням її матері та моральної шкоди в розмірі 800 000 грн. 00 коп.

Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Ця шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд вважає, що даний позов про відшкодування матеріальної шкоди підлягає до задоволення, так як обвинувачений ОСОБА_9 своїми діями спричинив потерпілій шкоду на зазначену суму та стягує з ОСОБА_9 25 475 грн. 00 коп. витрачених на поховання ОСОБА_10 її дочкою потерпілою ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні надала документи на підтвердження понесених витрат на вказану суму. При цьому суд враховує, що обвинувачений в цій частині позов визнав повністю.
Щодо позовних вимог на відшкодування завданої моральної шкоди на суму 800 000 грн. потерпілій ОСОБА_14 , то суд вважає, що вони підлягають до часткового задоволення, оскільки, внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_9 потерпілій заподіяна моральна шкода у зв`язку з втратою матері, яка виховувала її одна (була матір`ю-одиначкою). Потерпіла зазнала моральних страждань, які виразилась у душевних переживаннях, що змусило її змінити звичний спосіб життя. Вона перенесла нервовий стрес в зв`язку з незаконними діями обвинуваченого. Розмір моральної шкоди, яку суд стягує на користь потерпілої, а саме 200 000 грн., суд вважає таким, що відповідає характеру та тяжкості її страждань.
Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.

По даній справі понесені судові витрати, які складаються із вартості проведених експертиз. Зазначені судові витрати суд відшкодовує за рахунок обвинуваченого.
Запобіжний захід обвинуваченому суд залишає без змін - тримання під вартою.
Обвинуваченому ОСОБА_9 в строк відбутого покарання враховується час тримання його під вартою під час досудового та судового слідства.
Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання по цій статті у вигляді 9 ти (дев`яти) років позбавлення волі.

Цивільний позов в частині завданої матеріальної шкоди задовольнити повністю. Стягнути із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_14 25 475 грн. (двадцять п`ять тисяч чотириста сімдесят п`ять) грн. 00 коп.
Цивільний позов в частині завданої моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_14 200 000 грн. (двісті тисяч) грн. 00 коп. В іншій частині позов залишити без задоволення.

Стягнути із ОСОБА_9 на користь держави витрати за проведення судових експертиз 83 979 (вісімдесят три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 24 коп.
Залишити без змін арешт накладений Ухвалою Ірпінського міського суду Київської обл. від 04.09.2019 р. на майно обвинуваченого ОСОБА_9 , шляхом заборони відчуження 25/100 частини будинку АДРЕСА_1 .

Речові докази по провадженню: штани джинсові, лосини чорного кольору з плямами бурого кольору, змиви з підлоги та дверей, виріз з простирадла, п`ять слідів пальців рук, предмет схожий на ніж зі слідами речовини бурого кольору, з проходу лівої кімнати вилучено змиви зі слідами бурого кольору, змиви речовини бурого кольору з дверей, змиви бурого кольору з килимного покриття, полотенце з РБК з дивана, змив з підлоги кімнати, змив РБК з підлоги, рушник білого кольору з плямами бурого кольору, фрагмент простирадла з плямами бурого кольору, джинси з плямами бурого кольору, куртку жіночу (дублянку) з механічними пошкодженнями та плямами бурого кольору, гумові сланці, дві дактилокарти, сліди п/у вилучені в ході ОМП, дактилокарту упаковану, змиви з рук (померлої) ОСОБА_10 , зразок букального епітелію ОСОБА_9 , зрізи нігтьових пластин з рук ОСОБА_10 , зразок крові ОСОБА_10 , змив з руки ОСОБА_9 , змив з лівої руки ОСОБА_9 , зрізи з рук ОСОБА_9 , штани сірого кольору з плямами бурого кольору, кофту коричневого кольору з малюнком оленів та зірок на блискавці вилучені у гр. ОСОБА_9 , які передані на зберігання в камеру схову речових доказів Ірпінського ВП ГУНП України в Київській обл. знищити, знявши з них арешт накладений Ухвалами Ірпінського міського суду Київської обл. від 06.03.2019 р. (відносно вилученого одягу, взуття та предмету схожого на ніж).
Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту затримання, тобто з 17.02.2019 року.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід у відношенні ОСОБА_9 залишити без зміни тримання під вартою в Державній Установі "Київській слідчий ізолятор".

На вирок до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд може бути подано апеляцію на протязі 30 днів із моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1