Справа № 333/81/20
Провадження № 1-кс/333/58/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2020 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорозькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000088 від 08 січня 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Запорізької області, міста Запоріжжя, громадянина України, який має повну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, розлученого, зі слів має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не має групи інвалідності, зі слів зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1)22.02.2007 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 307, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;
2)18.06.2007 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці;
3)10.02.2010 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;
4)25.10.2012 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
5)23.07.2015 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
6) 05.03.2019 Комунарським районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України звільнений з-під варти в залі суду,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
10.01.2020 року слідча Комунарського відділення поліції Дніпровського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області звернулась до суду із даним клопотанням.

Вимоги клопотання обґрунтовані наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, судимість за який не знята та непогашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив аналогічне корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.
08.01.2020року, приблизно 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 разом зі своїми знайомим ОСОБА_8 , знаходячись біля магазину «Сільпо», що розташований за адресою: вул. Ситова, 4, в м. Запоріжжі, заздалегідь розподіливши ролі, маючи прямий умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та згідно відведених злочинних ролей, ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , будучи особою яка раніше вчинила розбій, з корисливих мотивів, побачив раніше знайомого потерпілого ОСОБА_9 , який прямував у сторону свого автомобіля, та рухаючись в його напрямку, при цьому погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, на що останній сприймаючи погрози як небезпечні для життя та здоров`я, зачинився у салоні свого автомобіля марки «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 , який припаркував у дворі вищевказаного будинку.
Далі, потерпілий знаходячись у своєму автомобілі, з метою уникнення нападу, зачинив вікна та двері автомобіля та намагався здійснити рух автомобіля, однак ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу направленого на напад з метою заволодіння чужого майна, поєднаного з погрозою застосування насильства до потерпілого, підбігли до вищевказаного автомобіля, де ОСОБА_8 із застосуванням погроз небезпечних для життя та здоров`я потерпілого, почав висувати вимоги негайної передачі грошових коштів, а ОСОБА_5 в цей час знаходячись біля правої пасажирського двері автомобіля, розбив каменем скло пасажирської двері автомобіля та проник до салону автомобіля, де схопив пакет в якому знаходились документи на ім`я потерпілого, банківська карта та грошові кошти в сумі 230 гривень 00 копійок, але потерпілий схопив за руку ОСОБА_5 та вихопив у нього пакет з вищевказаними речами та почав рух.
Після чого, ОСОБА_8 , з метою подолання опору потерпілого, взяв до правої руки цеглину та кинув її у лобове скло, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_9 вимушено зупинив автомобіль та усвідомлюючи фізичну та чисельну перевагу нападників, почав кликати на допомогу громадян, а ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 розуміючи що їхні протиправні дії викриті, з метою уникнення кримінальної відповідальності зникли в невідомому напрямку з місця вчинення злочину, завдавши матеріальної шкоди потерпілому на зазначену суму.
08 січня 2020 року о 13 годині 00 хвилин (час фактичного затримання) ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

09 січня 2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, яке кваліфікується як: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, що зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій.
Підозра у скоєнні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, обґрунтовується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від потерпілого ОСОБА_9 ; допитом потерпілого ОСОБА_9 ; проведеним оглядом місця події 08.01.2020 року за адресою: м. Запоріжжя вул. Космічна, 40, де було оглянуто автомобіль марки «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 , в кузові білого кольору та зафіксовано пошкодження; проведеним оглядом предмету 08.01.2020 року під час якого потерпілий ОСОБА_9 добровільно надає працівникам поліції для огляду пакет з документи на ім`я ОСОБА_9 , 1982 р.н., а саме паспорт громадянина України, пенсійне посвідчення,свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 , банківська карта; допитами свідків; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та іншими матеріалами

ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2

ст. 187 КК України, який, згідно зі ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням викладеного, слідство приходить до висновку, що для запобігання даних ризиків та забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_5 в слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, необхідно обрати йому як запобіжний захід тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України

У судовому засіданні слідча підтримала клопотання у повному обсязі та послалась на обставини, які були викладені в клопотанні, вважає, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити.

Підозрюваний заперечував відносно задоволення даного клопотання, вважає себе не винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зазначив, що йому відомо, що потерпілий та свідок ОСОБА_10 є позаштатними співробітниками поліції і на підставі їх показів багато осіб притягли до кримінальної відповідальності.

Захисник підозрюваного заперечувала відносно задоволення даного клопотання, зазначила, що відсутні докази на підтвердження вчинення її підзахисним інкримінованого злочину, з кваліфікацією не погоджується, просила застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши пояснення слідчого, думку прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 по цьому кримінальному провадженню запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000088 08 січня 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, скоєного при вищезазначених обставин.

08 січня 2020 року о 13 годині 00 хвилин (час фактичного затримання) ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

09 січня 2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Клопотання слідчого оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.

До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінальних проваджень.

Підозрюваному ОСОБА_5 10.01.2020 р. о 10-53 год. вручені під розпис, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182).

Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих слідчим матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

На підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчим надано копії: протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від потерпілого ОСОБА_9 , протоколів огляду місця події та речей; протоколів допиту потерпілого, свідків, протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 , витягу з ЄРДР, повідомлення про підозру.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_5 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. На думку слідчого судді, слідчим надані вагомі докази на підтвердження наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення.

У судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, покарання за яке передбачене у вигляді позбавлення волі до 10 років.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У рішенні по справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року, на яке послався слідчий суддя, Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Підозрюваний розлучений, має малолітню дитину, яка мешкає з колишньою дружиною, зареєстрованого місця проживання не має, не працевлаштований, раніше не одноразово судимий за вчинення корисливих злочинів та злочинів пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, за які судимості не зняті та не погашені. В письмових поясненнях потерпілого та свідка зазначено, що до 08.01.2020 р. підозрювані ОСОБА_5 та ОСОБА_8 неодноразово погрожували потерпілому фізичною розправою. Враховуючи конкретні обставини інкримінованого злочину, особу підозрюваного, тяжкість покарання за інкриміноване кримінальне правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, заявлених слідчим, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити нове кримінальне правопорушення, переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідка ОСОБА_10 .

Таким чином, слідча суддя, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, особу підозрюваного, конкретні обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків, зазначених слідчим в клопотанні, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику, приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити.

Необхідність арешту підозрюваного ОСОБА_5 що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст. 5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи особу підозрюваного та конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, в межах визначених ст. 182 КПК України, 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням вимог п.16 ч. 1 ст. 3 КПК України та ЗУ «Про державний бюджет на 2020 рік» складає 168 160,00 грн.
У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, суду у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження у час, визначений вказаними слідчим, судом;
- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування, суду, в провадження якого перебуває це кримінальне провадження;
- повідомляти слідчого, суд, в провадженні яких перебуває це кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.
- утриматись від спілкування з потерпілим ОСОБА_9 та свідком ОСОБА_10 .

Згідно ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Відповідно до ч. 9 ст. 182 КПК України питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання.
Частина 10 статті 182 КПК України передбачає, що у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст. 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.
Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорозькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000088 від 08 січня 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 08.01.2020 р. з 13-00 год.

ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 168 160,00 грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, суду у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження у час, визначений вказаними слідчим, судом;
- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування, суду, в провадження якого перебуває це кримінальне провадження;
- повідомляти слідчого, суд, в провадженні яких перебуває це кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.
- утриматись від спілкування з потерпілим ОСОБА_9 та свідком ОСОБА_10 .

Виконання ухвали доручити працівникам Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорозькій області та ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Ухвала діє до 13-00 год. 08.03.2020 р.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду. Для особи яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1