Справа № 2014/1-8/11
Пр. № 1/621/4/20
Вирок
Іменем України
15 липня 2020 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зміїв кримінальну справу за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Задонецьке, Зміївського району, Харківської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 24.02.2005 вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 3 років та 1 дня позбавлення волі, 22.11.2005 року відповідно до ухвали апеляційного суду Харківської області вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.02.2005 року змінено у мотивувальній частині, в іншій частині вирок залишено без змін,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

30.09.2005 року близько 20 год 00 хвилин у ОСОБА_4 виник умисел на скоєння крадіжки чужого майна. З метою реалізації свого умислу ОСОБА_4 в той же день близько 22 годин на автомобілі ВАЗ-2106 державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , якого не повідомив про свої наміри, приїхав до столярного цеху, розташованого на території ДП Зміївського будівельного управління «Промжилбуд» по Балаклійському шосе, 28 сел. Комсомольське, Зміївського району, Харківської області, через ворота проник у приміщення столярного цеху, звідки таємно, повторно, викрав нагнітальний центробіжний вентелятор з електродвигуна Ц-70, що належить ДП ЗБУ «Промжилбуд», чим спричинив вищезазначеній організації матеріальний збиток на загальну суму 1300 грн. Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

У пред`явленому обвинуваченні підсудний в судовому засіданні винним себе визнав повністю та надав пояснення як зазначено вище у вироку. В скоєному щиро кається.

Суд, відповідно до ч.3 ст.299 КПК України обмежився лише допитом підсудного і дослідженням даних, що характеризують особу підсудного, і не досліджував інші докази, які є в матеріалах справи і ніким не оспорюються, оскільки учасники судового процесу не заперечували проти цього. При цьому розяснені права і можливі наслідки застосування положень ч.3 ст.299 КПК України.

Вина підсудного ОСОБА_4 у скоєнні вище вказаного злочину доказана в повному обсязі і підтверджується доказами, які містяться в матеріалах кримінальної справи та підсудним не оспорювались.

Дії підсудного ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), скоєного повторно, з проникненням у інше приміщення, суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України.

При вирішенні питання відносно виду та міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує щире каяття, що у відповідності до ст.66 КК України визнається судом як обставина, яка пом`якшує покарання.

Обставин відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання підсудного ОСОБА_4 судом не встановлено.

Згідно класифікації злочинів, передбаченої ст.12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_4 відносяться до тяжкого злочину.

Вивченням особи підсудного ОСОБА_4 встановлено, що він характеризується за місцем реєстрації посередньо, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує, що ним скоєно тяжкий злочин, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, дані про особу підсудного, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи остаточне покарання ОСОБА_4 , суд керується правилами призначення покарання за сукупністю вироків, передбаченого ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.02.2005 у виді 1 місяця.

Суд вважає, що призначене покарання необхідне і достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження ним нових злочинів.

Щодо застосування статті 71 КК України суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи ОСОБА_4 відповідно до постанови Зміївського районного суду Харківської області від 15.03.2007 року оголошено у розшук, запобіжний захід змінено з особистої поруки на тримання під вартою.

Згідно протоколу затримання від 26.09.2019 року ОСОБА_4 був затриманий на підставі вищевказаної постанови суду.

Згідно пояснень підсудного, наданих у судовому засіданні, призначене покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова він не відбував.

З листа Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.04.2020 року вбачається, що в матеріалах справи міститься повідомлення від Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області про те, що відносно ОСОБА_4 заведено ОРД «Розшук» №7907006 від 06.04.2007 року.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня

набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в

такі строки: п`ять років - у разі засудження до покарання у виді

позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при

засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за

тяжкий злочин.

Відповідно до ст.12 КК України, злочин, який було вчинено ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова відноситься до злочину середньої тяжкості.

Частиною 3 статті 80 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється

від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності

відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання

або з дня його затримання. У цьому разі строки давності,

передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

З урахуванням того, що ОСОБА_4 знаходився у розшуку, тобто ухилявся від відбування покарання, тому суд приходить до висновку, що перебіг давності виконання обвинувального вироку було зупинено.

Таким чином, суд дійшов висновку про застосування ст.71 КК України відносно ОСОБА_4 .

Вирішуючи питання щодо обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд враховує, те що ОСОБА_4 засуджується до покарання у виді позбавлення волі реально. Тому, враховуючи, що жоден інший запобіжний захід не забезпечить запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватись від суду, суд застосовує до ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За правилами ч.5 ст. 72 КК України в редакції закону від 26.11.2015 року №838-VІІІ, в строк відбування покарання підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову ДП Зміївського будівельного управління «Промжилбуд» у даній кримінальній справі, суд виходить з наступного.

У судове засідання не з`явився представник ДП Зміївського будівельного управління «Промжилбуд», який заявив цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди на суму 1300 грн. (т. 1 а.с. 14).

Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України від 02.07.2004 року 13 Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів, цивільний позов може бути залишений судом без розгляду лише у двох випадках: якщо не з`явився в судове засідання цивільний позивач або його представник (ст. 291 КПК (1003-05), за винятком випадків, застережених у ч. 2 ст. 291 КПК, а також коли підсудного виправдано за відсутністю в його діях складу злочину (ст. 328 КПК). Враховуючи вищевикладене цивільний позов слід залишити без розгляду у зв`язку з неявкою представника потерпілого.

Речових доказів та судових витрат по справі не має.

Керуючись ст.ст. 299,323,324 КПК України суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.02.2005 у виді 1 місяця, призначивши ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 26 вересня 2019 року.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов ДП Зміївського будівельного управління «Промжилбуд» залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області на протязі 15 діб з моменту проголошення.

Суддя