Справа № 484/3699/17
Провадження: № 1-кп/484/40/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2020р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1

секретар судового засідання : - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001904, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жердя Чемеровецького району Хмельницької області, громадянина України, не одруженого, який дітей не має, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 29.05.2014р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,звільнений від відбуття покарання на підставі ст.. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;
- 02.04.2015р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 04.06.2015р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України на підставі ст.. 70 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі, 30.07.2017 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 26 днів невідбутого строку покарання,
що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
представника потерпілої особи ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_10
ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акта, наприкінці серпня 2017 року, точна дата не встановлена, ОСОБА_4 прийшов до автомобільного парку № 95 та № 105 військової частини № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою викрадення чужого майна. Перелізши через паркан вищевказаного автопарку та опинившись на його території, обвинувачений побачив на автостоянці автомобілі марки ЗІЛ-131 та ГАЗ-66 і вирішив здійснити з них крадіжку запчастин.
Виконуючи задумане, умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе перешкодити його злочинним намірам, ОСОБА_4 таємно, повторно викрав з автомобілю марки ЗІЛ-131 стартер, вартістю - 5400 грн., та мідну трубку повітряної системи, вартістю 2 400 грн., з автомобілю марки ГАЗ-66 - 25 мідних трубок повітряної системи, загальною вартістю - 40 000 грн. Після цього обвинувачений з місця злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав військовій частині НОМЕР_1 матеріальних збитків на загальну суму 47 800 грн.
Крім того, 19.09.2017р. приблизно о 08:00 год. ОСОБА_4 , проходячи повз територію стоянки сільськогосподарської техніки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та на підставі договору купівлі-продажу від 26.05.2011 року належить ОСОБА_11 , вирішив перелізти через паркан на вказану територію з метою викрадення акумуляторних батарей.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан на територію стоянки сільськогосподарської техніки, яка належить ОСОБА_11 , де відразу ж на території поблизу паркану побачив вантажний автомобіль марки «Сканія» державний номерний знак НОМЕР_2 , та вирішив здійснити з нього крадіжку акумуляторних батарей.
Виконуючи задумане, ОСОБА_4 таємно, повторно викрав з вантажного автомобіля марки «Сканія» державний номерний знак НОМЕР_2 акумуляторну батарею марки Champion 150 (А/ч) вартістю 1 200 грн. та акумуляторну батарею марки AUTOJET 140 (А/ч) вартістю 1 100 грн.
Заволодівши чужим майном, ОСОБА_4 покинув територію стоянки сільськогосподарської техніки та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку на загальну суму 2 300 грн.
24.09.2017р. приблизно о 11:40 год. обвинувачений проник через паркан на територію стоянки сільськогосподарської техніки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та яка на підставі договору купівлі-продажу від 26.05.2011 року належить ОСОБА_11 , з метою викрадення чужого майна. Побачивши на стоянці комбайн марки СLAAS, вирішив здійснити з нього крадіжку акумуляторних батарей.
Виконуючи задумане, умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе перешкодити його злочинним намірам, ОСОБА_4 таємно, повторно викрав з комбайну марки СLAAS дві акумуляторні батареї марки Mutlu 100 (А/ч) вартістю 900 грн. кожна.
Після цього обвинувачений з місця події зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_11 матеріальних збитків на загальну суму 1 800 грн.
Отже, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше сховище, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Представник потерпілої особи військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 підтримав цивільний позов та просив його задовольнити.
Потерпілий ОСОБА_11 надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі.
Обвинувачений винуватим себе не визнав та пояснив, що протягом липня-серпня 2017р. він перебував на заробітках в с.Коблево. У серпні він повернувся до м. Первомайська. Проживав він по АДРЕСА_1 з дружиною та матір`ю. Також він деякий час проживав у ОСОБА_12 . Крім того, вони протягом одного або двох тижнів орендували будинок в с.Грушівка Первомайського району Миколаївської області. У серпні, коли саме не пам`ятає, він з дружиною відпочивали на березі річки неподалік від с. Грушівка. Коли вони повертались, то він побачив, як з боку військової частини вибіг чоловік, який кинув білий мішок, та побіг далі. Також він чув крики. Цей чоловік був його зросту, може трохи вищий, одягнутий у сині шорти та майку. Якого кольору була майка він не пам`ятає. Він підійшов, та побачив що в мішку були мідні трубки. Оскільки такі речі не викидають, а йому були потрібні гроші, він забрав мішок з собою щоб здати його на пункт прийому металобрухту. Після цього він звернувся до знайомого ОСОБА_13 , який розповів, кому можна здати метал, та підвіз до свого знайомого, де він здав знайдені мідні трубки. Він не пам`ятає, чи ОСОБА_13 пішов з ним, чи запитував ОСОБА_14 щось про трубки. Після чого він та дружина поїхали до м.Первомайська на автобусі. Коли він проживав у ОСОБА_15 , останній давав йому свій одяг: жовту кофту з коричневими полосами та штани, оскілки він виправ свій одяг. Коли його одяг висох він повернув одяг ОСОБА_12 .

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Згідно ч.2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст. 9 КПК України.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Згідно ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора.
Статтями 85 та 86 КПК України передбачено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів, а допустимим визнається доказ, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.
Суд же відповідно до ст. 26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.
Відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.
Так, на обґрунтування винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, сторона обвинувачення, посилається на наступні докази, які в судовому засіданні були безпосередньо досліджені судом.
Так, згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.08.2017р. ТВО командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_16 повідомила, що в період часу з 23.08.2017р. по 27.08.2017р. з автомобільної техніки, розташованої на території парків №105 та №95 частини були викрадені мідні трубки з повітряної та гальмівної системи, стартер з автомобіля ЗІЛ-131 (а.к.п. 179 т.1).
Факт крадіжки свідок ОСОБА_16 підтвердила в судовому засіданні. З її пояснень вбачається, що вона не була безпосереднім свідком вчинення крадіжки та не бачила особу, яка вчинила крадіжку з території частини.
Згідно протоколу огляду місця події від 28.08.2017року (а.к.п. 234 т.1) та план-схемою розміщення техніки в парках в/ч НОМЕР_1 (а.к.п. 173 т.1), підтверджено розміщення в парках вказаної військової частини на зберігання автомобілів марок НОМЕР_3 та ЗІЛ-131, на яких зрізані мідні трубки системи, наявність частини зрізаних трубок та ножиці для різки металу, а також отвору в огорожі автопарку.
Свідок ОСОБА_17 пояснив, що працює охоронцем військової частини № НОМЕР_1 з 2016р., яка огороджена сіткою та колючим дротом. На території військової частини є два автопарка: №95 та № НОМЕР_4 , на території яких знаходяться автомобілі ГАЗ та ЗИЛ, які стоять на колодках. У неділю, приблизно 27.08.2017р., точної дати не пам`ятає, він заступив на чергування. Приблизно о 18:00год., здійснюючи повторний обхід, він зайшов на територію автопарку №95 та почув з боку автопарку №105 стук, схожий на стук металевих речей. Він нахилився, та під одним із автомобілів на відстані приблизно 60м побачив чоловіка. Він закричав, що буде стріляти. Чоловік злякався та побіг. Потім він випустив його з виду та побачив вже, як чоловік біг до лісу. Обличчя чоловіка він не бачив. Був ясний день, тому він роздивився, що це був чоловік з коротким темним волоссям середнього зросту, повним він не був. Одягнутий чоловік був у полосату футболку, наче жовто-синю, точно сказати колір не може, темні бриджі. Пізніше виявили, що цей чоловік загубив під автомобілем, де він його бачив, ножиці по металу та залишив частини мідних трубок запчастин. Також було виявлено, що в огорожі був зроблений отвір.

Зазначені докази підтверджують факт крадіжки з автомобілів військової частини № НОМЕР_1 стартера та мідних трубок повітряної системи.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.10.2017р. ОСОБА_14 вказав на фотокартку із зображення обвинуваченого, вказавши, що саме він продав йому мідні трубки (а.к.п. 175 т.1).
Під час розгляду справи свідок ОСОБА_14 пояснив, що у 2017р., коли було жарко, до нього приїхали його знайомий ОСОБА_13 та обвинувачений. Останній запропонував придбати частини мідних трубок від запчастин автомобілів вагою приблизно 3,5-4кг, які вони привезли у білому мішку. Він сам водій, тому він пересвідчився, що дійсно це є мідними трубками від автомобілів ЗІЛ та ГАЗ. При цьому обвинувачений пояснив, що ці трубки вони найшли на горищі у діда. Він не запитував у діда кого з них, але запитав, чи ці речі не крадені. Вони запевнили, що не крадені. Тому він для власних потреб придбав вказані частини мідних трубок, гроші він відав обвинуваченому. При цьому свідок вказав, що знає батька ОСОБА_13 , який по роботі керував автомобілями ЗІЛ та ГАЗ, тому подумав, що вказані частини трубок можуть належати йому.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що познайомився з ОСОБА_4 та його дружиною в с.Грушівка у 2016 чи 2017р. Вони проживали у селі. Наприкінці літа або початку осені, точно він не пам`ятає, до нього до дому прийшов ОСОБА_4 з дружиною, приніс мішок білого кольору, наповненим не до кінця, та спросив, де можна здати метал. Звідки вони взяли метал, вони не пояснювали. Він відвіз їх до знайомого ОСОБА_14 . ОСОБА_4 з дружиною вийшли з автомобіля та зайшли до подвір`я ОСОБА_14 . Він залишився чекати їх біля автомобіля. В той день ОСОБА_14 він не бачив та не розмовляв з ним. Повернулись ОСОБА_4 з дружиною без мішка. Пізніше по селі пішли розмови, що на медичних складах військової частини № НОМЕР_1 сталась крадіжка.

Пояснення цих свідків узгоджені та підтверджують той факт, що ОСОБА_4 у серпні 2017р. здав як брухт мідні трубки, які перебували у мішку білого кольору.

Оцінюючи вищенаведені показання свідків та представника потерпілої особи, суд вказує, що жоден із зазначених осіб не навів даних про об`єктивну обґрунтованість участі обвинуваченого у вчиненому таємному викраденні майна з території військової частини.
Вказані мідні трубки були оглянуті, визнані речовими доказами та передані на зберігання свідкові ОСОБА_14 .

Враховуючи наведене, суд вважає, що вказані докази не доводять причетність ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що йому інкримінують, отже вони не є достатніми для визнання його винуватим у вчиненні злочину.
Обвинувачений пояснив, що вказані мідні трубки він знайшов. Таке твердження прокурором не було спростоване в судовому засіданні.
Крім того, прокурором не надані суду належні та допустимі докази на підтвердження того, що обрізки мідних трубок, які продав ОСОБА_4 , є саме частинами повітряної системи автомобілів ГАЗ-66 та ЗІЛ-131. Пояснення свідка ОСОБА_14 , який підтвердив цей факт, суд не бере до уваги, оскільки інформація, що він володіє спеціальними знаннями для такої ідентифікації, суду не надана. Клопотання про проведення експертизи для з`ясування такого питання учасниками процесу не були заявлені.
За фактом крадіжки акумуляторних батарей автомобіля та комбайнів з території стоянки сільськогосподарської техніки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 стороною обвинувачення були надані наступні докази.
Так, згідно протоколу огляду місця події з таблиці зображень до нього від 27.09.2017року з вантажного автомобіля «Сканія» та комбайнів, які перебували на території стоянки сільськогосподарської техніки, власником якої є ОСОБА_11 , зняті акумуляторні батареї (а.к.п.156 т.1).
З протоколу огляду предметів, з таблиці зображень від 05.10.2017 року та відеозаписів з камер відеоспостереження, виданих ОСОБА_11 , вбачається, що чоловік, одягнутий в кофту чорного кольору з жовтими полосами, демонтував акумуляторну батарею з автомобіля «Сканія» 19.09.2017 року, а 24.09.2017 року чоловік, одягнутий в кофту з капюшоном синього кольору та з білими написами, зняв акумуляторні батареї з комбайнів.
Вказані докази підтверджують факт крадіжки вказаного вище майна.
Згідно заяви від 05.10.2017р. ОСОБА_12 добровільно видав працівникам поліції батник чорного кольору з жовтими полосами з довгими рукавами, вказуючи, що ці речі належать ОСОБА_4 . Вказані речі були оглянуті, про що свідчить протокол огляду від 05.10.2017р. та таблиця зображень до нього.
Відповідно до протоколу огляду предметів з таблиці зображень від 05.10.2017 року ОСОБА_12 добровільно видав чорну кофту з жовтими полосами.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_12 пояснив, що у 2017 році, точної дати не пам`ятає, обвинувачений проживав разом з ним у квартирі протягом 1,5-2 місяця, користувався його речами, в тому числі кофтою чорного кольору з жовтими полосами, однак обвинувачений одягав його одяг на нетривалий час на хвилин 15.
Тобто, кофту чорного кольору з жовтими полосами могли одягати як ОСОБА_4 так й ОСОБА_12 .
Крім того, ухвалою суду від 29.05.2019 р. за клопотанням прокурора у справі призначена портретна експертиза (індекс експертної спеціалізації 6.2), на вирішення якої поставлені наступні питання: - чи одна й та сама особа, яка вчинила крадіжку акумуляторних батарей, знаходиться на відеозаписі від 19.09.2017р., 24.09.2017р. та в судових засідання суду в якості обвинуваченого?
Згідно висновку №19-3818 судово-портретної експертизи, складеного 25.09.2019р., у відеозаписах папки під назвою «24.09.2017», наданого на дослідження оптичного диску, розміщеного у пакеті №1 та у відеозаписі під назвою «Все_пользователи_2018-10-23_10-40-25», наданому на дослідження на оптичному диску з написом «С/Н 24046», ймовірно зображена однак особа, відповідно до наданих порівняльних зразків. При цьому у висновку вказано, встановлений збіг загальних та окремих ознак створюють індивідуальну сукупність не в повному обсязі, у зв`язку з незадовільною чіткістю та низькою якістю зображень, вираженою у часткової відсутності відображення мілких деталей, які формують ознаки зображення облич осіб, наданих на дослідження, що унеможливлює дослідження значної кількості ознак зовнішності, а також у зв`язку з різними ракурсами голови осіб на досліджуваних зображення.
Відповідно до висновку №19-3156 судово-портретної експертизи, складеної 25.09.2019р., зовнішність особи, яка зафіксована на наданих на дослідження відеозаписах, а саме у папці під назвою «19.09.2017», оптичного диску, розміщеного у пакеті №1 не придатна для портретної ідентифікації. Відповісти на питання чи одна й та сама особа, яка вчинила крадіжку акумуляторних батарей, знаходиться на відеозаписі від 19.09.2017р. та в судових засіданнях суду в якості обвинуваченого не являється можливим у зв`язку з тим, що зовнішність особи, яка зафіксована на зазначених відеозаписах не придатна для портретної ідентифікації.
Жодний з вказаних вище доказів також не вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення крадіжки акумуляторних батарей з території стоянки сільськогосподарської техніки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Отже, при дослідженні доказів, зібраних у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, судом встановлено, що стороною обвинувачення в судовому засіданні, всупереч ст. 92 КПК України, не доведено, наявності в діянні обвинуваченого ОСОБА_4 складу злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що йому інкримінують.
Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України, та аналогічна позиція держави закріплена й у ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Згідно з ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини в основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення вважається не винуватим доти доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії» встановлено, що тягар доведення вини обвинуваченого покладається на обвинувачення, а всі сумніви повинні тлумачитися на його користь. Обвинувач повинен повідомити обвинуваченому про докази, що маються проти нього, для того, щоб він міг підготувати та надати доводи в свій захист, і, врешті-решт, обвинувачення повинно надати докази, достатні для визнання його винуватим.
Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (п. 45), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпції щодо фактів.
При цьому суд керується висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 12.06.2018 у справі № 712/13361/15, за якими обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.
Згідно ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Також положення п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України передбачають, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.
На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 185 КК України, вчинені ОСОБА_4 , в зв`язку з чим, суд вважає необхідним в силу презумпції невинності, закріпленого у ст. 62 Конституції України, виправдати його у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід у виді застави, скасувати та повернути заставу в сумі 38420грн. заставодавцю ОСОБА_18 .
Долю речових доказів по кримінальному провадженню зазначених в обвинувальному акті вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
В задоволенні вимог про стягнення з обвинуваченого витрат на залучення експертів суд вважає за необхідне відмовити.
Цивільний позов про стягнення майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням заявлений в судовому засіданні військовою частиною НОМЕР_1 , відповідно до вимог ч. 2 ст. 129 КПК України слід підлягає залишенню без розгляду.
Керуючись ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ
ОСОБА_4 визнати невинуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та виправдати в зв`язку з недоведеністю вчинення ним цих злочинів.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 у виді застави скасувати.

Заставу в сумі 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять)грн. повернути заставодавцю ОСОБА_18 .

Речові докази чорний светр в жовту полосу, чорні штани та капці гумові, які передані до камери зберігання речових доказів Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області знищити, лом мідних трубок загальною вагою 8,18кг, переданий на зберігання ОСОБА_14 залишити у його власності, диск DVD-R, який приєднаний до матеріалів кримінального провадження зберігати в матеріалах криімнального провадження.

Цивільний позов військовою частиною НОМЕР_1 залишити без розгляду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1