16 червня 2020 року ухвалою колегії суддів Житомирського апеляційного суду у даній справі залишено без задоволення апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 03.02.2020 про відмову у задоволенні подання органу пробації про скасування звільнення засудженого ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 06.01.2016 за ч. 3 ст. 190 КК України (далі - КК) та направлення його для відбування покарання за цим вироком в місця позбавлення волі.
Будучи незгодним з цим рішення, висловлюю окрему думку з таких підстав.
Відповідно до положень ст. ст. 75 ч. 3, 78 ч. 1 КК, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки; після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Тобто, звільнення засудженого від призначеного йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК після закінчення іспитового строку не можливе у випадку вчинення засудженим нового злочину під час цього іспитового строку.
З матеріалів справи видно, що вироком Богунського районного суду м. Житомира від 06.01.2016 ОСОБА_3 було засуджено за ст. ст. 190 ч. 3, 75, 76 КК на 3 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на 2 роки з покладенням на нього певних обов`язків. Вказаний вирок набрав законної сили 01.04.2016
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 12.07.2018 на підставі ст. 49 КК України було закрито кримінальне провадження щодо того ж ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК по факту спричинення потерпілому ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я (що мало місце 18.01.2016 у приміщенні будинку АДРЕСА_1 ) у зв`язку із закінченням строку давності.
Ухвалою того ж місцевого суду від 24.07.2018 було обгрунтовано відмовлено у задоволенні подання органу пробації про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання за вищевказаним вироком від 06.01.2016 у зв`язку з тим, що він допускав порушення покладених на нього судом зобов`язань та ухвалою суду від 12.07.2018 щодо нього було закрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК на підставі ст. 49 цього Кодексу.
Ухвалою колегії суддів Житомирського апеляційного суду від 27.05.2019 з цих же підстав було скасовано ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 26.03.2019 про звільнення ОСОБА_3 від покарання за ч. 3 ст. 190 КК за вироком від 06.01.2016 у зв`язку із закінченням іспитового строку та постановлено нову ухвалу, якою залишено без задоволення відповідне подання органу пробації.
Вказані ухвали набрали законної сили.
За таких обставин, оскільки у справі є дані про вчинення засудженим ОСОБА_3 під час іспитового строку злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, вважаю обгрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування кримінального закону судом першої інстанції при постановленні ухвали від 03.02.2020 про відмову у задоволенні подання органу пробації про скасування звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 06.01.2016 за ч. 3 ст. 190 КК.
Отже, апеляційний суд припустився помилкового висновку про законність вищевказаної ухвали місцевого суду, яка підлягала скасуванню.
Суддя ОСОБА_1