печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

30.09.2019 в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження - старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У судове засідання прокурор/слідчий не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Слідчий подав до суду про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримав.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

Генеральною прокуратурою України здійснюється нагляд за досудовим розслідування у вигляді процесуального керівництва досудовим розслідування у кримінальному провадження № № 0006084 від 22.06.2015, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 361, ч. 2 ст. 361-1, ч.ч. 1, 2 ст. 209 КК України, та за фактами вчинення невстановленими особами кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 361, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 383 ч. 1 ст. 343 КК України, розслідування у якому здійснюється Головним слідчим управлінням Національної поліції України.

Досудовим розслідуванням установлено, що на початку 2015 року ОСОБА_5 , маючи відповідні знання та практичні навички роботи з державної реєстрації речових прав на рухоме та нерухоме майно, обтяжень на нього, у зв`язку із попереднім перебуванням на посаді державного виконавця на протязі 2006-2009 років, маючи мету незаконного збагачення шляхом несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, вирішив створити злочинну організацію для несанкціонованої зміни даних про речові права та їх обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за незаконну грошову винагороду.

Усвідомлюючи, що досягти мети незаконного збагачення шляхом вчинення вказаних дій він самостійно не зможе, ОСОБА_5 розробив план злочинної діяльності, який пошук осіб, які мають технічні та організаційні навички для отримання несанкціонованого доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом розсилки на електронні адреси держаних реєстраторів фішингових листів з вкладеними файлами шкідливого програмного забезпечення (вірусами), які надавали можливість віддаленого управління комп`ютером, включаючи можливість запису екрану, доступу до файлів.

Діючи на виконання розробленого злочинного плану на початку 2015 року ОСОБА_5 за невстановлених обставин залучив до участі у злочинній організації ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інших невстановлених досудового розслідування осіб, які мали виконувати конкретні ролі, спрямовані в цілому на реалізацію вказаного плану, відомого усім учасникам та розподілив ролі між ними.

ОСОБА_5 взяв на себе роль організатора та керівника злочинної організації, а саме: загальне керівництво всією організацією та оперативний контроль за виконанням окремих завдань кожного з учасників, розподіл ролей між членами злочинної організації, включення до її складу нових осіб, яких необхідно було задіяти до вчинення окремих злочинів, здійснення фінансово-матеріального забезпечення неправомірної діяльності, у тому числі покриття первинних витрат, необхідних для початку функціонування злочинної організації, підшукування місця та знаряддя вчинення злочинів, а саме: забезпечення учасників злочинної організації комп`ютерним обладнанням та доступом до всесвітньої інформаційної системи загального доступу Інтернет, що було необхідно для вчинення злочинів, несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів) державних реєстраторів та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підроблення інформації зі зняття обтяження з рухомого та нерухомого майна, підшукування осіб, яким необхідно незаконно зняти обтяження з майна шляхом несанкціонованого втручання в роботу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та внесення до нього підробленої інформації зі зняття обтяження з рухомого та нерухомого майна, прийняття рішень щодо принципів розподілу коштів, отриманих від незаконного зняття обтяжень, а також покладення на конкретних учасників злочинної організації обов`язків, спрямованих на досягнення спільних, відомих усім учасникам цілей.

Злочинна організація була стійким, попередньо зорганізованим об`єднанням, створена з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, яка стабільно діяла протягом тривалого часу з початку 2015 року по 24 вересня 2019 року, тобто до припинення її діяльності після затримання її учасників працівниками Національної поліції України.

Кожний учасник злочинної організації знав свою роль у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, був обізнаний з ролями інших її членів, діяв згідно з попередньо розробленим загально відомим усім планом, усвідомлював протиправність своїх та інших учасників злочинної організації дій, знав про настання тяжких наслідків у вигляді порушення встановленого порядку здійснення державної реєстрації речових прав на рухоме та нерухоме майно, а також обтяжень на нього, заподіяння збитків особам, які являлися кредиторами у зв`язку з втратою можливості забезпечення вимог за рахунок заставленого майна, бажав настання таких наслідків і своїми злочинними діями сприяв їх настанню, тобто діяв з прямим умислом.

З метою реалізації злочинного плану за невстановлених досудовим розслідуванням обставин ОСОБА_6 отримав для подальшого незаконного розповсюдження шкідливі програмні засоби - Mimikatz, TeamViewer, TeamSpy, LiteManager, Punto Switcher (кейлоггер), VBA.Trojan-Downloader.Agent.dmb, RDP Wrapper, Eltima USB Network Gate, ie64.EXE, ChromePass.exe, rdp_x64.exe, Ammyy Admin 3 основним функціональним призначенням яких є несанкціоноване втручання в роботу комп`ютерів, автоматизованих систем. Після цього останній, завантажив та зберіг ці шкідливі програмні засоби на комп`ютерній техніці, яку використовували учасники злочинної організації.

У подальшому, з метою розповсюдження шкідливих програмних засобів, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 використовуючи комп`ютерну техніку підключену до мережі Інтернет створили електронні поштові скриньки, серед яких: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 тощо, до яких долучили листи, що містили електронні файли з прихованим шкідливим програмним засобом Mimikatz, TeamViewer, TeamSpy, LiteManager, Punto Switcher (кейлоггер), VBA.Trojan-Downloader.Agent.dmb, RDP Wrapper, Eltima USB Network Gate, ie64.EXE, ChromePass.exe, rdp_x64.exe, Ammyy Admin 3, які упродовж 2015 року - 24 вересня 2019 року відправляли на електронні поштові скриньки приватних нотаріусів України.

Після інфікування комп`ютера однією із цих шкідливих програм, ОСОБА_6 викрадав пароль і електронний цифровий ключ доступу державного реєстратора для несанкціонованого втручання в роботу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та передавав до панелі керування бот-мережею шкідливого програмного забезпечення.

Надалі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та інші невстановлені особи, діючи відповідно до досягнутої домовленості, підшукували осіб, яким необхідно незаконно зняти обтяження з майна, проводили з ними перемовини та після отримання грошової винагороди передавали замовлення ОСОБА_5 .

У цей же час, з метою забезпечення конспірації та уникнення виявлення незаконних дій сторонніми особами, ОСОБА_7 передавала ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заздалегідь придбані нею сім-картки оператора мобільного зв`язку, які ОСОБА_5 та ОСОБА_6 використовували для підключення комп`ютерного обладнання до мережі Інтернет.

Після підключення до мережі Інтернет, ОСОБА_6 за участі ОСОБА_5 за допомогою адмінпанелі, з якої керували бот-мережею шкідливого програмного забезпечення «SpY Agent 1.2». За допомогою цих панелей керування і раніше розповсюджених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 шкідливих програмних засобів, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 отримували можливість віддаленого контролю за інфікованими комп`ютерами державних реєстраторів, внаслідок чого, отримали можливість контролювати наявність у комп`ютері державного реєстратора електронного цифрового ключа, наявність якого є обов`язковою для здійснення операцій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Пересвідчившись у тому, що в комп`ютерному обладнанні, наявний електронний цифровий ключ, ОСОБА_6 , під безпосереднім керівництвом ОСОБА_5 в період часу з січня 2015 року по 24 вересня 2019 року здійснювали несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислювальної машини (комп`ютера) цих державних реєстраторів та незаконно використовували їх електронні ключі та паролі здійснювали несанкціоноване втручання в роботу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де несанкціоновано та протиправно, на маючи на те законного права, зняли обтяження з низки об`єктів, інформація про які була отримана іншими учасниками злочинної організації, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 .

Крім цього, за вчинення таких незаконних дій учасників злочинної організації отримали злочинний дохід, не маючи постійного джерела доходів, та з метою приховання походження коштів, легалізували його шляхом придбання майна, як у свою приватну власність так і на інших, пов`язаних із ними осіб.

Унаслідок таких незаконних дій учасників злочинної організації незаконно знято заборону з понад 150 об`єктів нерухомого майна та більше 75 транспортних засобів, чим інтересам юридичних та фізичних осіб, у яких це майно перебувала в іпотеці завдано збитків на суму більше 50 млн. грн.

24.09.2019, організатор злочинної організації ОСОБА_5 та учасник цієї організації ОСОБА_6 , перебуваючи в лісосмузі біля с. Новосілки Вишгородського району Київської області, вчинили несанкціоноване втручання в роботу Державних реєстрів, а після усвідомлення того, що їх злочинні дії виявлено, вчинили опір працівникам правоохоронного органу та з місця вчинення злочину разом із одним із знарядь злочину - ноутбуком зникли та на теперішній час переховуються від слідства у зв`язку з чим їх оголошено в розшук.

Того ж дня складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361-1, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361, ч. 2 ст. 209 КК України та у відповідності до ч. 1 ст. 278 КПК України.

25.09.2019 в порядку ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 , у зв`язку з тим що останній втік з місця вчинення кримінального правопорушенні і на даний час переховується від слідства оголошено в розшук.

У ході досудового розслідування установлено, що ОСОБА_5 з метою легалізації коштів, отриманих у результаті вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, 14.04.2015, тобто у період керівництва злочинною організацією придбав автомобіль «Lexus LS 460» д.н.з. НОМЕР_1 , право власності на який, з метою конспірації походження грошових коштів на придбання майна, було оформлено на мати його дружини ОСОБА_12 .

Так, згідно з відомостями з «НАІС ДДАІ» МВС України автомобіль марки «Lexus LS 460» д.н.з. НОМЕР_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

27.09.2019 постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_3 даний автомобіль бло визнано речовим доказом.

Враховуючи викладене вище, сторона обвинувачення зазначає, що з метою забезпечення запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, яке має критерії речових доказів у зазначеному кримінальному провадженні є необхідність в накладенні арешту.

Слідчий вказує, що з метою повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування кримінального провадження, виникла обґрунтована необхідність в накладенні арешту на вказане майно підозрюваного, з метою забезпечення у майбутньому забезпечення відшкодування завданої внаслідок кримінального правопорушення шкоди та з метою збереження речових доказів..

Відповідно до ч.5ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 171 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, та те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень злочину, ч ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361-1, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361, ч. 2 ст. 209 КК України та у відповідності до ч. 1 ст. 278 КПК України, за приходжу до висновку, про задоволення клопотання, та вважаю, що накладення арешту на майно, яке належить останньому на праві власності, є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту, з метою конфіскації та з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на рухоме майно автомобіль марки «Lexus LS 460» д.н.з. НОМЕР_1 що на праві приватної власності належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вигляді позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним автомобілем.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1