Дата документу 02.04.2020 Справа № 314/5283/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/691/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 314/5283/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі суддів:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 січня 2020року, якою

відмовлено у задоволені клопотання засудженого Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення.

Згідно з ухвалою суду, до Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» ОСОБА_7 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання..

Відмовляючи в задоволення клопотання засудженого суд першої інстанції зазначив, що останній до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не могли свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання. За таких обставин, суд дійшов до висновку про відсутність достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого.

Зі змісту апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 випливає, що він не погоджується з висновками суду першої інстанції. Апелянт вважає, що розгляд клопотання судом проведено формально з однобічним ухилом в бік адміністрації виправного закладу. Просить скасувати ухвалу місцевого суду і застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; засудженого, який підтримав апеляційну скаргу; прокурора, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги, вважала, ухвалу суду законною і обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.

Слід зазначити, що головним та вирішальним фактором в даному випадку є не сам факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Тому висновок суду про виправлення засудженого має базуватись на врахуванні даних про поведінку засудженого в цілому та його відношення до праці за ввесь період перебування у виправних установах.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Так, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_7 , в місцях позбавлення волі знаходиться з 22.05.2017. За період утримання у Вільнянському слідчому ізоляторі характеризувався наступним чином: вимоги режиму тримання порушував, мав 1 стягнення, яке на даний час погашене у встановленому законодавством порядку. Заохочень не мав.
З 20.04.2018 відбуває покарання в ДУ «Кам`янська виправна колонія (№101)». За час відбування покарання характеризується незадовільно. Має 5 стягнень, чотири з яких на момент розгляду клопотання не були зняті та погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не має. Приймає участь в суспільно корисної праці згідно з ст.118 КВК України, залучається до робіт з благоустрою колонії і прилеглої до неї території, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Правова просвіта»; прагне до підвищення загальноосвітнього рівня. При установі в загальноосвітньому навчальному закладі та професійно-технічному училищі не навчається. Приймає участь у роботі самодіяльних організацій.
Враховуючи дані, які характеризують особу засудженого в період відбування покарання, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що поведінка засудженого ОСОБА_7 за весь час відбування ним покарання у своїй сукупності не була стабільно позитивною та активною.

Суд апеляційної інстанції не вбачає достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки засуджений ОСОБА_7 не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання.

На спростування висновків суду першої інстанції апелянт не навів обґрунтованих доводів та не підтвердив свої вимоги належними доказами, адже засуджений навіть не надав жодних доказів, що ним оскаржувались дисциплінарні стягнення. Доводи апелянта щодо необ`єктивної характеристики яка досліджувалась судом є необґрунтованими, оскільки надана адміністрацією виправного закладу характеристика зроблена на підставі відомостей особової справи засудженого. Окрім того, характеристика складена і затверджена посадовими особами, установи виконання покарання. У колегії суддів не має сумнівів щодо відомостей, зазначених в цій характеристиці. Отже, наведені засудженим доводи, не є підставами для скасування ухвали районного суду і застосування щодо останнього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Ухвала суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі засудженого, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 січня 2020 року, якою відмовлено у задоволені клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення, залишити без змін.
Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4