Справа № 635/920/20
Провадження № 1-кс/635/257/2020
У Х В А Л А

18 лютого 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 від 06.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, про арешт майна, -

встановив:

11 лютого 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 від 06.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, про арешт майна, в якому прокурор просить накласти арешт на майно із забороною відчуження та користування, яке вилучено в ході огляду місця події 06.02.2020 на трасі Харків-Липці поряд адресою: Харківська область, Харківський район, с.Слобожанське вул. Першотравнева 1, а саме, автомобіль УАЗ 3303 д.н.з. НОМЕР_1 в кузові якого знаходився вантаж з дровами, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Як зазначено в клопотанні слідчого, 06.02.2020 до Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт поліцейського СРПП ОСОБА_4 про те, що 06.02.2020 на трасі Харків-Липці був зупинений автомобіль УАЗ д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 , який перевозив дрова без належних документів. Відомості про кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст.214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2020 за №0000056 за попередньою кваліфікацією ч. 1 ст. 246 КК України. Під час проведення огляду місця події 06.02.2019 на трасі Харків-Липці поряд адресою: Харківська область, Харківський район, с. Слобожанське вул. Першотравнева 1, був виявлений та вилучений автомобіль УАЗ 3303 д.н.з. НОМЕР_1 в кузові якого знаходився вантаж з дровами, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 . На дровах були виявлені дві пластикові бірки з написами 1) UA ДАЛРУ 547231791 2) UA ДАЛРУ 547231779, які мають сліди зносу та пошкодження. Вказаний автомобіль перебував під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав товарно-транспортну накладну серія УНА № 632795 від 06.02.2020 про перевезення деревини на автомобілі УАЗ держ. номер НОМЕР_1 з вказанням водія ОСОБА_5 . При перевірці вказаних ТТН на сайті «ДЕРЖАВНЕ АГЕНТСТВО ЛІСОВИХ РЕСУРСІВ УКРАЇНИ» за інтернет адресою «https://open.ukrforest.com/» було встановлено, що бірка НОМЕР_4 у базі даних відсутня, UA ДАЛРУ 547231779 має інші показники об`єму, а саме 1,24 а не 1,86. Згідно свідоцтва про реєстрацію власником автомобіля УАЗ 3303 д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_6 . Вилучені в ході огляду місця події 06.02.2020 автомобіль УАЗ 3303 д.н.з. НОМЕР_1 в кузові якого знаходився вантаж з дровами, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є безпосередніми речовими доказами вказаного кримінального правопорушення. На теперішній час автомобіль УАЗ 3303 д.н.з. НОМЕР_1 в кузові якого знаходився вантаж з дровами, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 перебувають у Липецькому відділенні поліції за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Слобожанське, вул. Першотравнева 1. З посиланням на приведене вище та враховуючи положення ст. 98 КПК України, прокурор в клопотанні зазначає, що автомобіль УАЗ 3303 д.н.з. НОМЕР_1 в кузові якого знаходився вантаж з дровами, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є речовими доказами, тобто знаряддями та предметами вчинення кримінального правопорушення, що зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся, надав до суду заяву, в якій просить суд вирішити дане клопотання у його відсутність, підтримує вимоги клопотання та просить задовольнити.

У відповідності до вимог частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя вивчивши доводи клопотання та дослідивши надані до клопотання документи, якими клопотання обґрунтовано, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно пункту 7 частини другої статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до частини п`ятої статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог пункту 2 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом частини третьої статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно частини одинадцятої статті 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Разом з тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В силу вимог статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

У відповідності до пункту 1 частини другої статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Зазначені вимоги у контексті застосування заходів забезпечення кримінального провадження вимагаються визначення статусу суб`єкта, майно якого підлягає арешту у кримінальному провадженні та законної мети здійснення такого обмеження відповідного права.

Згідно до вимог статей 7 та 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (частина перша статті 173 КПК України).

Встановлено, що Липецьким ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 від 06.02.2020,, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000056 від 06.02.2020, проводиться по факту «06.02.2020 до Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт поліцейського СРПП ОСОБА_4 про те, що 06.02.2020 на трасі Харків-Липці був зупинений автомобіль УАЗ д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 , який перевозив дрова без належних документів».

Правова кваліфікація при внесенні відомостей в ЄРДР визначена відповідно до ч.1 ст.246 КК України.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України характеризується сукупністю трьох ознак: діяння - незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників; суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння істотної шкоди; причинний зв`язок між діянням і наслідками.

В матеріалах, доданих до клопотання, відсутні будь-які дані про наявність саме перевезення, зберігання незаконно зрубаних дерев або чагарників, віднесених до лісового фонду, не надано жодних доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно клопотання, взагалі відсутні дані про розмір збитків, отже досудовим розслідуванням не встановлено істотної шкоди у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до копії товарно-транспортної накладної серія УНА № 632795 від 06.02.2020, виписаної вантажоодержувачу ОСОБА_7 для перевезення на автомобілі УАЗ з державним номерним знаком НОМЕР_1 водієм ОСОБА_5 деревини породи дуб (штапель дров`яний). Однак, матеріали клопотанням не містять даних про те, що дані вказаної вище товарно-транспортної накладеної не відповідають даним на сайті «ДЕРЖАВНЕ АГЕНТСТВО ЛІСОВИХ РЕСУРСІВ УКРАЇНИ».

Згідно частини першої статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, прокурором в клопотанні не доведено, що зазначене майно відповідає критеріям, визначеним в статті 98 КПК України, та не доведено необхідність збереження вказаного транспортного засобу та деревини, як речових доказів. У клопотанні прокурором не наведено жодних відомостей про те, що транспортний засіб зберіг на собі сліди злочину, а деревина є об`єктом кримінального правопорушення, не вказано яким саме чином зазначені в клопотанні транспортний засіб та деревина, можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, відсутність пред`явлення будь-яким особам підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, не встановлено розміру шкоди, обґрунтування співрозмірності обмеження права власності та наслідків арешту майна, інших обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не є обґрунтованим, оскільки слідчим всупереч вимогам частин першої-четвертої статті 170, частини третьої статті 171 КПК України не вказано підстави і мету арешту, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що арешт майна може призвести до необґрунтованого порушення конституційних прав власників та володільців його, що є неприпустимим, тому клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 167, 168, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -Керуючись статтями 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

В задоволенні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 від 06.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, про арешт майна відмовити.

Тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події 06.02.2020 підлягає негайному поверненню особі, у якої його було вилучено.

Копію ухвали негайно направити для виконання слідчому СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1