Провадження № 1-кп/947/984/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2020 року Київський районний суд м. Одеси, в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000828 від 19.03.2020 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Красні Окна, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, зі середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 12.11.2018 року Приморським районним судом міста Одеси за ч.1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений на піставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Салгани Білгород Дністровського району Одеської області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, зі середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 20.01.2020 року Київським районним судом міста Одеси за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Так, 19 березня 2020 року приблизно о 13: 00 годині, більш точний час встановити не вдалося можливим, обвинувачений ОСОБА_7 знаходячись по вулиці Академіка Корольова в місті Одесі, разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 , де у них виник злочинний умисел на викрадення чужого майна з закритого приміщення кафе ( колишня назва « ІНФОРМАЦІЯ_3 »), яке розташоване по АДРЕСА_2 .
В подальшому діючи за попередньою змовою групою осіб, обвинувачений ОСОБА_7 разом з обвинуваченим ОСОБА_8 реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, залізли на дах закритого приміщення кафе ( колишня назва « ІНФОРМАЦІЯ_3 »), яке розташоване по вулиці Академіка Корольова, 22 в місті Одесі.
Перебуваючі на даху закритого приміщення, шляхом демонтажу ,заздалегідь заготовленою викруткою та розвідним ключем, таємно викрали майно, а саме: радіатор (теплообміннику) зовнішнього блоку кондиціонеру марки «Мс Quay» модель М5СМ040DR/М5LC040DR-F, вартістю 1033 гривні, що належить ОСОБА_6 .
Після чого, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та викраденим розпорядилися на власний розсуд.
Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні визнав повністю свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та пояснив, що він дійсно 19.03.2020 року, разом з ОСОБА_8 залізли на дах закритого приміщення кафе розташованого по АДРЕСА_2 , демонтували та таємно викрали радіатор зовнішнього блоку кондиціонеру з яким з місця вчинення злочину зникли. У скоєному щиро кається, та просить його не карати.
Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні визнав повністю свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та пояснив, що 19.03.2020 року, разом з ОСОБА_7 залізли на дах закритого приміщення кафе розташованого по АДРЕСА_2 , демонтували та таємно викрали радіатор зовнішнього блоку кондиціонеру з яким з місця вчинення злочину зникли. У скоєному щиро кається, та просить його не карати.
Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повністю визнали свою вину у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та дослідженням матеріалів характеризуючи особу кожного з обвинувачених.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їм злочину, доведена в повному обсязі і знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючі сукупність вищезазначених обставин, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який характеризується посередньо, не працює, раніше судимий, і він знову вчинив умисний злочин середньої тяжкості у період іспитового строку, встановленому вироком Приморського районного суду м. Одеси від 12.11.2018 року, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, та ОСОБА_7 слід призначити покарання у вигляді позбавленням волі, яке необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Враховуючі сукупність вищезазначених обставин, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який характеризується посередньо, не працює, раніше судимий, і він знову вчинив умисний злочин середньої тяжкості у період іспитового строку, встановленому вироком Київського районного суду м. Одеси від 20.01.2020 року, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, та ОСОБА_8 слід призначити покарання у вигляді позбавленням волі, яке необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Так, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 р. №7 суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Так, враховуючи вищезазначене, суд вважає недоцільним застосовувати дію ст.ст.69, 75 КК України при призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Процесуальних витрат згідно зі ст. 124 КПК України немає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлено не було.
Питання про долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 370-374, 392, 393, 395 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 12.11.2018 року у вигляді позбавлення волі строком на 3 місяці, і остаточно за сукупністю вироків до відбування ОСОБА_7 призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 3 (три) місяці.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з моменту його затримання, а саме з 19 березня 2020 року.
В строк відбування призначеного покарання зарахувати період перебування ОСОБА_7 під вартою з 19.03.2020 р. по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі (ч.5 ст. 72 КК України).
Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 20.01.2020 року у вигляді позбавлення волі строком 6 місяців і остаточно за сукупністю вироків до відбування ОСОБА_8 призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахувати з моменту його затримання, а саме з 19 березня 2020 року.
В строк відбування призначеного покарання зарахувати період перебування ОСОБА_8 під вартою з 19.03.2020 р. по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі (ч.5 ст. 72 КК України).
Речові докази, розвідний ключ з рукояткою синього кольору та викрутка червоно кольору, які упаковано до спеціального пакету № ЕХРТ 0205631 - знищити.
Речовій доказ, радіатор зовнішнього блоку кондиціонеру марки «Mc Quay», повернути за належністю власнику майна потерпілому ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1