Справа № 373/26/20
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу

11 січня 2020 року Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Переяславі клопотання слідчого про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників судового провадження, -

в с т а н о в и в:
11 січня 2020 року слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду із клопотанням і просить обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зважаючи на наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 186 КК України, наявність ризиків переховування від слідства та суду, ризику впливу на свідків та потерпілого, та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Посилається на те, що 09 січня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відповідні відомості про те, що 09 січня 2020 року близько 01 год. 30 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проник до квартири АДРЕСА_1 , де відкрито заволодів мобільним телефоном марки «HUAWEY Y-7», що належить ОСОБА_7 .

Правова кваліфікація даного кримінального правопорушення за ч.3 ст.186 КК України. Кримінальному провадженню було присвоєно № 0000014.

09 січня 2020 року об 11 год. 00 хв. ОСОБА_4 було затримано за підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

10 січня 2020 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання, зазначивши, що причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.186 КК України, підтверджуються даними, зібраними органом досудового розслідування. ОСОБА_4 не працює, не одружений, дітей на утриманні не має; підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, усвідомлює це; свідок проживає в одному населеному пункті із підозрюваним, - все це в сукупності свідчить про можливість переховування його від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідка або ж іншим чином вчинення перешкоджання розслідуванню кримінального правопорушення.

Захисник ОСОБА_5 вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, оскільки кваліфікація за ч. 3 ст. 186 КК України належним чином не підтверджена, підозрюваний вільно потрапив до помешкання, добровільно прийшов до відділу поліції, повернув телефон. Він є власником квартири, де проживає, офіційно працює, тому є всі підстави обрати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 просить клопотання не задовольняти. Він мав вільний доступ до квартири, де проживає ОСОБА_8 , приходячи туди часто та приносячи їжу і спиртні напої її співмешканцю. Не мав наміру викрадати телефон, а взяв його, щоб віддати брату ОСОБА_9 , щоб ОСОБА_10 його не забрала. Коли зателефонували працівники поліції, він дізнався про написану на нього заяву, пішов до відділу поліції, щоб віддати телефон і думав, що ОСОБА_9 забере заяву. До затримання працював на АЗС БРСМ, проживає сам у власній квартирі.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, зокрема, підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вважаю, що прокурором та слідчим, з врахуванням стадії кримінального провадження, часу внесення відомостей до ЄРДР та оголошення підозри, не вдаючись до оцінки наданих доказів з приводу їх належності та допустимості, а лише щодо їх достатності, доведені обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 цього Кодексу.

Також, прокурором та слідчим доведенні і обставини, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 194 цього Кодексу, зокрема існування ризику впливу на свідка, зважаючи на безпосередність дослідження судом доказів.

Щодо ризику переховування від слідства чи суду в зв`язку із тяжкістю покарання, що може загрожувати підозрюваному, слід зазначити наступне.

Практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, чи обвинувачений можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці. Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти Росії») та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою («Ноймайстер проти Австрії»).

Слідчим та прокурором не надано будь-яких доказів, які б могли свідчити про наявність вищезазначеного ризику.

Разом з тим, вважаю, що прокурором та слідчим не доведено наявність обставин недостатності застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризиків (п.3 ч.1 ст. 194 КПК України).

Підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 цього Кодексу, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В силу ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка, зокрема, обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Санкція ч. 3 ст. 186 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_4 , передбачає покарання у виді позбавлення волі.

За таких обставин, вважаю, що на даній стадії процесу до підозрюваного може бути застосований інший вид запобіжного заходу, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт.

Оскільки належних доказів офіційного працевлаштування ОСОБА_4 не надано, режим ізоляції підозрюваного в межах житлового приміщення має бути цілодобовим.

Враховуючи вищевикладене, згідно ст. ст. 176, 177, 181, 193, 194, 309, 395 КПК України,
у х в а л и в:
В задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло по АДРЕСА_2 цілодобово за виключенням часу, необхідного для проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000014 від 09 січня 2020 року.

Негайно доставити ОСОБА_4 до місця його проживання по АДРЕСА_2 та звільнити з-під варти.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- прибувати за кожною вимогою до слідчого судді чи суду або до іншого органу державної влади, як-то: прокуратури, органу досудового розслідування в межах даного кримінального провадження;

- утримуватися від спілкування із потерпілим ОСОБА_7 , свідком ОСОБА_11 , іншими свідками, за виключенням часу під час проведення слідчих дій в межах даного кримінального провадження;

Строк дії даної ухвали: до 10 березня 2020 року.

Передати дану ухвалу для виконання до Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1