Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2020 року

м. Київ
справа № 643/5086/20

провадження № 51-2711 впс 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши в судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення матеріалів провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 7 квітня 2020 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4 на повідомлення про підозру ОСОБА_5 та на повідомлення про нову підозру ОСОБА_5 , з одного апеляційного суду до іншого,
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) надійшлоклопотання захисника ОСОБА_4 про направлення матеріалів провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 7 квітня 2020 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4 на повідомлення про підозру ОСОБА_5 та на повідомлення про нову підозру ОСОБА_5 із Харківського апеляційного суду до Полтавського апеляційного суду.
Клопотання мотивовано тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 здійснюється Першим слідчим відділом СУ ТУ ДБР, розташованим у м. Полтаві. Оскільки вказаний слідчий відділ розташований на вул. Соборності, буд. 37 у м. Полтаві, тобто у межах територіальної юрисдикції Полтавського апеляційного суду, а тому, на думку захисника ОСОБА_4 , матеріали кримінального провадження за його апеляційною скаргою необхідно передати на розгляд до цього суду.
Учасникам судового провадження було повідомлено про дату, час та місце розгляду клопотання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення дати розгляду клопотання не надійшло.
Перевіривши доводи, наведені у клопотанні, дослідивши надані касаційному суду матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
За правилами ч. 1 ст. 34 КПКкримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Крім того, до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд до іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).
Проте визначених законом підстав, в тому числі й виняткових, для направлення матеріалів проваджень за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 7 квітня 2020 року із Харківського апеляційного суду до Полтавського апеляційного суду, клопотання ОСОБА_4 не містить.
Як вбачається з клопотання захисника ОСОБА_4 та доданих до нього документів, він звернувся до Харківського апеляційного суду в порядку ст. 392 КПК як до суду апеляційної інстанції зі скаргоюна ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 7 квітня 2020 року про відмову у задоволенні його скарги на повідомлення про підозру ОСОБА_5 та на повідомлення про нову підозру ОСОБА_5 .

Так як ОСОБА_4 оскаржує ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова, то відповідно до положень ч. 2 ст. 33 КПК, у вказаному провадженні судом апеляційної інстанції є Харківський апеляційний суд.
Таким чином, доводи ОСОБА_4 про необхідність передачі матеріалів провадження за його апеляційною скаргою на розгляд до Полтавського апеляційного суду у зв`язку з тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 здійснюється Першим слідчим відділом СУ ТУ ДБР, розташованим у м. Полтаві, є необґрунтованими.
Крім того, посилання захисника ОСОБА_4 на ухвалу Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 квітня 2020 року (кримінальне провадження №487/7605/19) як на рішення, яким було роз`яснено порядок визначення підсудності за місцем знаходження органів досудового розслідування, є безпідставними, оскільки ухвалою Верховного Суду від 22 квітня 2020 року розглядалось питання про зміну територіальної підсудності матеріалів клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, поданих до місцевого суду відповідно до вимог ч. 2 ст. 132 КПК, як до суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для направлення матеріалів провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 із Харківського апеляційного суду до Полтавського апеляційного суду, а відтак клопотання захисника необхідно залишити без задоволення.
Керуючись ст. 34 КПК, Суд
постановив:
Клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення матеріалів провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 7 квітня 2020 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4 на повідомлення про підозру ОСОБА_5 та на повідомлення про нову підозру ОСОБА_5 , з Харківського апеляційного суду до Полтавського апеляційного суду залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3