копія
Єдиний унікальний номер судової справи 678/429/20
Номер провадження №1-кс-678-101/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року смт. Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділення Летичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Летичівського відділу Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099 від 05 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2020 року до суду на підставі ст.ст. 131-132, 167-168, 170-171 КПК України надійшло клопотання слідчого згідно якого 05 травня 2020 року близько 07 год. 00 хв. в с. Головченці Летичівського району Хмельницької області працівниками Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області під час проведення оперативно-профілактичного відпрацювання території річки Південний Буг в Летичівському районі Хмельницької області щодо протидії браконьєрству та іншим порушеннями правил рибальства в період встановленої Управлінням рибохорони в Хмельницькій області весняно-літньої заборони на лов риби і інших водних біоресурсів під час природного нересту було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який із використанням заборонених знарядь лову, а саме - риболовецької сітки, здійснював незаконний вилов риби на річці Південний Буг в результаті чого незаконно виловив 150 шт. риби виду карась сріблястий.

05 травня 2020 року по даному факту внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 249 КК України.

Так, 04 травня 2020 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_5 , не маючи права на лов водних біоресурсів, зареєстрованих в органах рибоохорони, маючи на меті незаконно добути риби у річці Південний Буг, знаючи про заборону вилову риби в нерестовий період та усвідомлюючи протиправність своїх дій, виключно для власного збагачення, діючи приховано, не маючи на те відповідного дозволу, в порушення ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» та положень ст. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 року за №269/3562, у відповідності з якими забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм, розмістив заборонене знаряддя лову - риболовецьку сітку із ліски довжиною 90 м., висотою 1,2 м., розміром вічка 45 мм.*45 мм., заплив на своєму дерев`яному човні у р. Південний Буг біля с. Головченці Летичівського району Хмельницької області, де розмістив вищевказану сітку у воду.

В подальшому, 05 травня 2020 року близько 07 год. 00 хв. ОСОБА_5 , маючи на меті зібрати рибу, яка потрапила в тенета виставленої ним риболовецької сітки, на своєму дерев`яному човні дістався до місця попередньо розміщеної ним сітки у водоймі, де здійснив незаконний вилов риби виду карась сріблястий в кількості 150 штук вартістю, згідно з розрахунком до Додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» №1209 від 21 листопада 2011 року - 17 гривень за одну штуку, на суму 2550 грн., чим заподіяв істотної шкоди рибному господарству України, на що вказує вартість предмета незаконного вилову, кількість добутого, вилов риби в період нересту та цінність породи.

05 травня 2020 року в ході проведення огляду місця події було виявлено та вилучено рибу виду карась сріблястий в кількості 150 шт. загальною вагою 30 кг. 630 г., яку ОСОБА_5 незаконно добув у річці Південний Буг біля с. Головченці в Летичівському районі Хмельницької області під час природного відтворення (нересту). Дерев`яний човен довжиною 6 м. з веслом та риболовецька сітка довжиною 90 м., висотою 1,2 м., розміром вічка 45 мм.*45 мм., рибу вилучено та визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Відтак вилучена риба виду карась сріблястий в кількості 150 шт. є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, оскільки, як встановлено під час досудового слідства, була об`єктом кримінально-протиправних дій у зв`язку з чим, у відповідності до вимог ст. 237 КПК України, вказаний речовий доказ належним чином був оглянутий та сфотографований після чого слідчим винесена мотивована постанова про приєднання риби до справи як речового доказу.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що риболовецька сітка та дерев`яний човен з дерев`яним веслом, що належить ОСОБА_5 , пристосовані, підшукані та використані ним як засіб та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а риба виду карась сріблястий в кількості 150 шт., загальною вагою 30 кг. 630 г., яка перебуває в державній власності, набута в результаті вчинення кримінального правопорушення та є об`єктом вчинення злочину.

Враховуючи зазначене, у відповідності до п. 1, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України сітка, човен з веслом та риба є тимчасово вилученим майном, оскільки підшукані, виготовлені, пристосовані, використані, як засоби і знаряддя або є об`єктом вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

За вказаних обставин слідчий просить накласти арешт на вказане тимчасово вилучене майно.

Слідчий подав суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, таке підтримує.

Фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів не здійснювалось на підставі абз. 1 ч. 4 ст. 107 КПК України.

Ознайомившись з клопотанням, доданими матеріалами слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що згідно Витягу від 05 травня 2020 року відомості про вказану у клопотанні слідчого подію внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 травня 2020 року за №0000099 із правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 249 КК України.

05 травня 2020 року слідчим складено протокол огляду у якому відображено, що був виявлений ОСОБА_5 , поряд з яким знаходився належний йому дерев`яний човен, сітка і риба, яку останній виловив. Детально описано характеристики човна з веслом, сітки, вид риби, її кількість і вагу, сфотографовано зазначені речі.

05 травня 2020 року слідчим винесена постанова про визнання речових доказів якою вилучена 05 травня 2020 року в ОСОБА_5 риба виду карась сріблястий в кількості 150 шт. визнана речовим доказом та з можливістю її подальшої реалізації передана на зберігання до Летичівської ЦРЛ. Цією ж постановою вилучені в ОСОБА_5 риболовецька сітка, дерев`яний човен з веслом також визнано речовим доказом і передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів поліції.

05 травня 2020 року Управлінням Державного агентства рибного господарства у Хмельницькій області видана довідка відповідно до якої внаслідок незаконного вилову риби ОСОБА_5 на р. Південний Буг в Летичівському районі Хмельницької області завдані збитки на загальну суму 2550,00 грн.

Згідно ч. 1, п. 6 і п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, в тому числі, тимчасове вилучення майна, арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

У ч. 4 ст. 132 КПК України визначено, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п. 1 і п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно змісту ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як зазначено у ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Як зазначено у ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого, у тому числі, ч. 1 ст. 249 КК України.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Вивчивши клопотання та додані матеріали слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий у клопотанні, яке погоджене прокурором, довів, що тимчасово вилучене майно підпадає під ознаки речових доказів, адже човен та риболовецька сітка підшукані та використані як засіб та знаряддям вчинення злочину, а риба є об`єктом вчинення злочину, тому ці речі обґрунтовано постановою слідчого визнано речовими доказами, адже вони відповідають критеріям, визначеними ст. 98 КПК України.

За вказаних обставин слідчий суддя вважає, що наявні підстави для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме вилучену в ОСОБА_5 рибу виду карась сріблястий в кількості 150 шт., загальною вагою 30 кг. 630 г., з можливістю її подальшої реалізації; риболовецьку сітку, дерев`яний човен з веслом з позбавленням права власника даного майна на відчуження, розпорядження та користування ним з метою збереження речових доказів, запобігання можливого їх знищення, пошкодження, приховування, призначення необхідних експертиз та проведення інших слідчих дій, з можливістю під час проведення експертиз повного або часткового використання речового доказу.

Слідчий суддя вважає, що надані до клопотання письмові матеріали свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, як накладення арешту на вищезазначені речі, воно є співмірним тимчасовим обмеженням прав власника майна.

Арешт на тимчасово вилучене майно накладається не лише з метою запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження даних речових доказів, але й з метою забезпечення спеціальної конфіскації відповідно до ст.ст. 96-1, 96-2 КК України у разі доведення винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та відшкодування ним шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), яка відповідно до довідки Управління Державного агентства рибного господарства у Хмельницькій області становить 2550 грн.

У зв`язку із зазначеним слідчий суддя приходить до висновку, що не накладення арешту на вказане тимчасово вилучене майно може призвести до настання негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, тому з метою всебічного, повного, об`єктивного та своєчасного розслідування кримінального провадження клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Керуючись ст.ст. 98, 107, 110, 131-132, 167, 170-173, 309, 369-372, 395, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , майно, а саме:

вилучену 05 травня 2020 року рибу виду карась сріблястий в кількості 150 шт., загальною вагою 30 кг. 630 г., з можливістю її подальшої реалізації;

вилучені 05 травня 2020 року риболовецьку сітку довжиною 90 м., висотою 1,2 м., розміром вічка 45 мм.*45 мм. з позбавленням права власника даного майна на відчуження, розпорядження та користування ним з метою збереження речових доказів, запобігання можливого їх знищення, пошкодження, приховування, призначення необхідних експертиз та проведення інших слідчих дій і з можливістю під час проведення експертиз повного або часткового використання речового доказу, що перебуває в кімнаті зберігання речових доказів Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області за адресою: вул. І. Франка, 20 смт. Летичів Летичівського району Хмельницької області.

Копію ухвали направити слідчому, ОСОБА_5 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: підпис ОСОБА_1

Суддя Летичівського

районного суду ОСОБА_1