УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.01.2020 Справа №607/15862/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представників потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 та представника служби у справах дітей у м.Тернополі ОСОБА_9 в залі суду у відкритому судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження №0003318 від 11.10.2017 року стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мондрагоне, Італія, проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 12, раніше не судимого,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Як вбачається із клопотання про застосування до неповнолітньої особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння примусових заходів виховного характеру, 10 жовтня 2017 року, близько 12:00 годин у неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував на спортивному майданчику біля Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 16, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Винниченка, 2, виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_8 , 10 жовтня 2017 року близько 12:00 години ОСОБА_4 , перебуваючи на спортивному майданчику біля Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 16, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Винниченка, 2, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, наніс три удари по волосяній ділянці голови ОСОБА_8 , три удари по виличній ділянці обличчя та два удари по губах ОСОБА_8 , чим спричинив останньому травму голови зі струсом головного мозку та забої м`яких тканин тім`яної ділянки, синці лівих скроневої і виличної ділянок та садно червоної облямівки нижньої губи, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я.
Органом досудового розслідування, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, з короткочасним розладом здоров`я.
На момент вчинення зазначеного діяння ОСОБА_4 не виповнилося 16 років, тому відповідно до ст. 22 КК України, він не досяг віку кримінальної відповідальності, тобто не є суб`єктом кримінального правопорушення.
В ході розгляду кримінального провадження адвокат обвинуваченого ОСОБА_5 подала до суду клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та кримінальне провадження №0003318 від 11.10.2017 року закрити.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив відносно задоволення клопотання та просив звільнити його від кримінальної відповідальності.
Прокурор ОСОБА_3 вважає, що клопотання захисника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 підлягає до задоволення та кримінальне провадження слід закрити в зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.
Представники потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання.

Представник служби у справах дітей у м.Тернополі - ОСОБА_9 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Так, згідно Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»№12 від 23.12.2005 року визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України, у порядку, встановленому КПК України. Звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснює виключно суд у порядку, встановленому КПК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, санкція якого, серед іншого передбачає покарання у виді штрафу, громадських робіт, виправних робіт , арешту та обмеження волі, а тому у відповідності до ст.12 КК України, вказаний злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Відповідно до ч.1 ст. 106 КК України звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності до осіб, які вчинили злочин у віці до вісімнадцяти років, застосовується відповідно до статей 49 та 80 цього Кодексу з урахуванням положень, передбачених цією статтею.
Згідно п.1 ч.2 ст. 106 КК України строк давності до осіб, які вчинили злочин у віці до вісімнадцяти років становить два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.2 ст.106 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 4 ст.49 КК України).
Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, згідно обвинувального акту, кримінальне правопорушення ОСОБА_4 було вчинено 10 жовтня 2017 року.
Вказані обставини свідчать про те, що з дня вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, та який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, минуло більше двох років, крім того по даному кримінальному провадженню відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності.
Відповідно до ч.2 ст. 284, ч.3 ст.288 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності; суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, слід звільнити від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0003318 від 11.10.2017 року - закриттю відповідно до ч.2 п.1 ст.284 КПК України.
На підставі наведеного, суд керуючись ст. 106 КК України, ст.ст. 284-286, 288 КПК України, суд-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України звільнити від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003318 від 11.10.2017 року - закрити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяОСОБА_1