Справа № 686/4380/20
Провадження № 1-кс/686/2348/20
УХВАЛА

17 лютого 2020 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому клопотання старшого слідчого 2-го відділення СВ Хмельницького ВП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні №000605,

встановив:

14.02.2020 року старший слідчий 2-го відділення СВ Хмельницького ВП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням погодженим з прокурором Хмельницької області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, а саме на приміщення магазину загальною площею 107,5м?, що за адресою АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_5 , і.п.н. НОМЕР_1 , з метою недопущення відчуження даного нерухомого майна та приміщення в цілому, з позбавленням права розпорядження власником ОСОБА_5 чи будь-якою іншою особою.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

13.02.2020 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №000605, зареєстровано дане кримінальне правопорушення, правова кваліфікація ч.1 ст.358 КК України.

За матеріалами клопотання встановлено, що 13.02.2020 року до Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області звернувся ОСОБА_5 , який повідомив, що невстановлена особа внесла неправдиві відомості до документів, які подаються до реєстраційної служби Хмельницької області для оформлення права власності на нерухоме майно, а саме в 2011 році, невстановлена особа, умисно, усвідомлюючи наслідки своїх дій внесла неправдиві відомості до «документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси» для приміщення магазину загальною площею 107,5м?, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , власником якого являється АТ «Укрсиббанк» вказавши адресу в «документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси» АДРЕСА_1 , внаслідок чого 20.06.2013 року державним реєстратором реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області зареєстроване право власності на зазначене приміщення за ОСОБА_5 згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 02.07.2011 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №751, договір про надання безпроцентної позики, що укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яка проживає за адресою АДРЕСА_3 , в сумі 1040000 грн., що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 02.07.2012 року еквівалентно 130000 доларів США.

02.07.2011 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено також договір позики, посвідчений 02.07.2011 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №752 про надання безпроцентної позики в сумі 560000 грн., що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 02.07.2011 року еквівалентно сумі 70000 доларів США строком до 15.07.2012 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань по зазначених договорах позики №1 та №2, між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 04.07.2011 року укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №754.

Предметом іпотеки було приміщення магазину загальною площею 107,5м?., що знаходиться по АДРЕСА_1 і належало ОСОБА_6 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на приміщення магазину, виданого 25.12.2000 року міським виробничим управлінням житлово-комунального господарства, на підставі рішення виконкому Хмельницької міської ради народних депутатів №1069-В від 14.12.2000 року та зареєстрованого в Хмельницькому бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності у книзі за №4/171.

Станом на 13.12.2012 року зобов`язання за договорами позики не були виконані та утворилась заборгованість, ОСОБА_5 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки - приміщення магазину загальною площею 107,5 м2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 шляхом набуття права власності на нього.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.05.2013 року позов задоволено, звернено стягнення на предмет іпотеки приміщення магазину загальною площею 107,5 м2., що знаходиться по АДРЕСА_1 , шляхом набуття ОСОБА_5 права власності на це приміщення в рахунок погашення заборгованості за договором позики №1 та №2 від 02.07.2011 року на загальну суму 1622665 грн.

Право власності на вищезазначене приміщення зареєстровано державним реєстратором, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 3317281 від 20.06.2013 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 5140089 від 20.06.2013.

Відповідно до довідки Хмельницького бюро технічної інвентаризації №4648/01-14 від 05.10.2015 року приміщення магазину загальною площею 107,5 кв.м., розташоване за адресою АДРЕСА_1 , є вбудовано-прибудованим в двоповерхову будівлю.

Отже, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.06.2013 року, приміщення магазину, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_5 та останній являється власником даного приміщення.

Також встановлено, що у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області відкрито виконавче провадження про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 11.12.2006 року на нежитлове приміщення загальною площею 107,5 м2, що знаходиться по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 на праві власності, - шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, встановивши початкову ціну для реалізації частини предмету іпотеки на рівні ціни, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, яка буде проведена суб`єктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження. Стягувачем в даному виконавчому провадженні є АТ «Укрсиббанк».

Однак, приміщення магазину загальною площею 107,5м?., що за адресою АДРЕСА_1 , власником якого являється ОСОБА_5 згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.06.2013 року та нежиле приміщення загальною площею 107,5м? за адресою АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_6 згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.08.2011 року являється одним і тим самим приміщенням.

Слідчий просить накласти арешт на майно з метою недопущення відчуження даного нерухомого майна та приміщення в цілому, з позбавленням права розпорядження власником ОСОБА_5 чи будь-якою іншою особою.

Відповідно до ч.1-6, ст.170 КПК України , арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2Кримінального кодексу України.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Постановою слідчого ОСОБА_3 від 14.02.2020 року приміщення магазину загальною площею 107,5м?, що за адресою АДРЕСА_1 , власником якого являється ОСОБА_5 згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.06.2013 року та нежиле приміщення загальною площею 107,5м? за адресою АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_6 , визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.98 КПК України , речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту вищевказаних статей слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки щодо майна на яке слідчий просить накласти арешт відкрито виконавче провадження про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 11.12.2006 року на нежитлове приміщення загальною площею 107,5 м2, що знаходиться по вул. Подільській, 73, у м. Хмельницькому, де стягувачем є АТ «Укрсиббанк», також встановлено, що у даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, постанова про визнання приміщення речовим доказом необґрунтована належним чином, а тому відсутні підстави для накладення арешту на вказане майно.

Керуючись ст.ст.98, 110, 170-173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання старшого слідчого 2-го відділення СВ Хмельницького ВП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні №000605 від 13.02.2020 року, - відмовити.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя