Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/679/20
Провадження № 1-кп/376/146/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2020 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Сквира Київської області кримінальне провадження № 120 201 102 60 0000 93 від 27.02.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Препелиця Лазовського району Республіки Молдова, громадянина України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, непрацюючої, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В с т а н о в и в :
28 січня 2020 року, близько 15 години, ОСОБА_4 знаходилась за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 .

В цей же час, ОСОБА_4 , перебуваючи в одній із кімнат будинку, що за вищевказаною адресою, побачила мобільний телефон марки "Nokia" моделі «ТА-1034», чорного кольору, який висів над ліжком, у зв`язку з чим в останньої виник умисел на викрадення вищевказаного мобільного телефону.

В подальшому, ОСОБА_4 , пересвідчившись, що ОСОБА_5 заснув, і її дії залишаються непомітними власником та сторонніми особами, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з корисливого мотиву, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку мобільного телефону марки "Nokia" моделі «ТА-1034», чорного кольору, вартістю 315,00 грн. (триста п`ятнадцять гривень), належного потерпілому ОСОБА_5 , чим завдала останньому матеріального збитку на вищевказану суму.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникла, та викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.

В судовому засіданні учасники справи просили суд розглянути угоду про примирення від 17.03.2020 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 з одного боку, та обвинуваченою ОСОБА_4 , з іншого боку, за умовами якої сторони погодились на те, що ОСОБА_4 має понести покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтримала угоду, повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та пояснила, що вона повністю розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, який буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом, а тому просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав угоду про примирення укладену між ним та обвинуваченою ОСОБА_4 та вказав, що його згода на укладення угоди є добровільною. Просить затвердити дану угоду.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення між обвинуваченою та потерпілим.
Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачена ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому її дії правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 1 ст. 185 КК України.
Угодою встановлено наслідки її укладення та затвердження, у відповідності до приписів статті 473 КПК України, та наслідки її невиконання, угода скріплена підписами сторін.
П.1 ч. 3 ст. 314 КПК України визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Приписами ч. 3 ст. 469 КПК України встановлено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком зрозуміла права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, а тому угода може бути затверджена. На умовах цієї угоди може бути ухвалено вирок, оскільки правова кваліфікація злочину, вчиненого ОСОБА_6 зроблена вірно, а саме її дії кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку). Умови цієї угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, або інших осіб, укладення угоди було добровільним, сторони примирились.
Суд, обираючи покарання, керуючись нормами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає її щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості скоєного нею злочину, якій відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, характеристику особистості обвинуваченої, те що вона щиро розкаюється, вину визнає в повному обсязі, по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судима, тому суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства, призначивши покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України.
Узгоджене сторонами покарання є достатнім та відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.
Суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою та призначення останній узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні підлягають вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.100, 314, 373 - 375, 468,469,471,474,475 КПК України, суд

У х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення від 17.03.2020 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 з одного боку, та обвинуваченою ОСОБА_4 з іншого боку.
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази: мобільний телефон марки "Nokia" моделі «ТА-1034», чорного кольору, який переданий потерпілому ОСОБА_5 під розписку залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1