Справа № 473/1427/15-к
Номер провадження 1-о/473/2/2020

УХВАЛА
Іменем України

"25" лютого 2020 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
отримавши заяву захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 серпня 2015 року за ч.3 ст.187 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього його майна /справа №473/1427/15-к/, який відбуває строк основного покарання в Державній установі «Петрівська виправна колонія №49»,
про перегляд вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 серпня 2015 року у зв`язку із нововиявленими обставинами

В С Т А Н О В И В:

20.02.2020 року від Миколаївського апеляційного суду до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло кримінальне провадження за заявою захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 серпня 2015 року у зв`язку із нововиявленими обставинами.
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.02.2020 року заяви головуючого судді ОСОБА_8 , суддів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про самовідвід суддів задоволено.
На підставі розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ від 21.02.2020 року, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями було визначено склад колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_1 , склад колегії суддів: ОСОБА_11 , ОСОБА_2 .
24.02.2020 року головуючим суддею ОСОБА_1 та суддею ОСОБА_11 заявлені самовідводи в даному кримінальному провадженні.
Ухвалою суду від 24.02.2020 року було задоволено заяву про самовідвід судді ОСОБА_11 та на підставі повторного розподілу судової справи між суддями було визначено склад колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_1 , склад колегії суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
25.02.2020 року були подані заяви про самовідвід головуючою суддею ОСОБА_1 та суддею ОСОБА_2 з підстав передбачених п.4 ч.1 ст.75 КПК України, оскільки вони приймали участь в ухваленні вироку, перегляду якого за нововиявленими обставинами вимагає адвокат засудженого.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.
Відповідно до ч.3 ст.81 КПК України заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо існують інші підстави, які викликають сумнів в його неупередженості.
Право на справедливий судовий розгляд, передбачене ст.6 Європейської Конвенції з прав людини, яка передбачає повагу до принципу верховенства права. Одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву.
Заяви про самовідвід суддів відповідають вимогам п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (СХВАЛЕНО Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 N 2006/23), який передбачає наступне:
«2.5. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Нижче наведені приклади таких випадків: 1. У судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається».
Коментарі щодо Бангалорських принципів поведінки суддів також свідчать про наявність підстав для задоволення заяв суддів про самовідвід, оскільки: «Залежно від обставин, обґрунтована підозра в упередженості може виникати в таких випадках: в) якщо суддя повинен визначити ступінь достовірності свідчень особи і відхилив його свідчення у попередній справі у настільки різкій формі, що це змушує сумніватися у здатності судді неупереджено поставитися у подальшому до свідчень такої особи; г) якщо суддя, зокрема під час слухання, висловив думку щодо будь-якого спірного питання настільки різко й неврівноважено, що це викликає обґрунтовані сумніви в його здатності об`єктивно розглядати відповідне питання; або д) якщо з будь-якої іншої причини існують реальні підстави сумніватися у здатності судді відкинути сторонні міркування, упередження чи прихильність і в здатності судді винести об`єктивне рішення щодо питань, які розглядаються» (Коментарі щодо Бангалорських принципів поведінки суддів. - Електронний ресурс. - Режим доступу: /vkksu.gov.ua/userfiles/komentari%20bangalorski.pdf).
Постанова ВС від 14 листопада 2018 року Справа №1-96/2007 Провадження № 13-13зво18 містить висновок про те, що:
«10. ЄСПЛ зауважив, що суддя ОСОБА_12 , яка одноособово визнала заявника винним, раніше розглядала по суті справу про обвинувачення ОСОБА_5, в межах якої вона виразила своє ставлення щодо участі та ролей ОСОБА_5 та заявника, зазначивши, серед іншого, що вони діяли за попередньою змовою та що заявникові належала ініціатива красти разом з ОСОБА_5 обладнання з автомобілів. Обидві вищезазначені справи стосувалися тих самих подій і означали оцінку тих самих доказів.
11. ЄСПЛ врахував те, що суддя ОСОБА_12 сама вказала на вищезазначені обставини як на причину своєї заяви про самовідвід, у задоволенні якої, тим не менше, було відмовлено з формальної причини, яка полягала в тому, що відвід цієї судді не був необхідним згідно з відповідним законодавством (п. 117).
12. Таким чином, ЄСПЛ погоджується з тим, що ця ситуація могла спричинити появу у заявника об`єктивно обумовленого внутрішнього сумніву щодо безсторонності цієї судді (див. «Морел проти Франції» (Morel v. France), заява № 34130/96, п. 44, ЕСНR 2000-VІ). ЄСПЛ вважає, що сам факт того, що справа заявника розглядалася суддею, яка сама мала сумніви щодо своєї безсторонності у цій справі, підриває видимість справедливого судового розгляду (п. 118).
13. Відповідно ЄСПЛ вважав, що цього достатньо, щоб зробити висновок, що суд, який визнав заявника винним, не може розглядатись як безсторонній і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (п. 119-120)».
Така Постанова Верховного Суду має обов`язковий характер для її застосування судом, оскільки згідно із ч.5 та ч.6 ст.13 Закону України від 2 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів»: «5. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. 6. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права».
За таких обставин суд вважає, що заява головуючої судді ОСОБА_1 та судді ОСОБА_2 про самовідвід підлягають задоволенню.
Керуючись ст.75, ст.81, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву головуючої судді ОСОБА_1 та судді ОСОБА_2 про самовідвід в кримінальному провадженні за заявою захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 серпня 2015 року у зв`язку із нововиявленими обставинами, - задовольнити.
Колегіальний склад суду, на розгляд якого передати кримінальне провадження, - визначити в порядку, встановленому ст.35 КПК України, негайно передавши провадження до канцелярії суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3