Провадження № 11-кп/4820/359/20
Справа № 676/6211/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2020 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника потерпілої ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 серпня 2016 року за № 0000662 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 1, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та їх захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на вирок Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2020 року, -
в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше судимого 8 листопада 2012 року вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, ч.1 ст.69 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, 13 квітня 2016 року на підставі ухвали Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 квітня 2016 року згідно із ст. 81 КК України умовно-достроково звільненого з невідбутним строком 5 місяців 25 днів;
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 1, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України та призначено йому покарання за п.п. 1, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом поглинення невідбутої частини покарання, призначеного вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 8 листопада 2012 року (5 місяців 25 днів позбавлення волі) більш суворим покаранням у виді довічного позбавлення волі, призначеного зазначеним вироком, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді довічного позбавлення волі.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кам`янця-Подільського Хмельницької області, жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, розлученого, батька неповнолітньої дитини, батька дитини - інваліда 1996 р.н., працюючого по найму, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п.п. 1, 12 ч.2 ст. 115 КК України та призначено йому покарання за п.п. 1, 12 ч.2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_12 залишено попередній у виді тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ухвалено рахувати з моменту набрання вироком законної сили, зараховано у строк відбуття покарання час їх попереднього ув`язнення з 13 серпня 2016 року до дня набрання вироком законної сили включно відповідно до ч. 2 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілої цивільного позивача ОСОБА_13 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_8 та ОСОБА_12 на користь ОСОБА_13 по 3350 гривень на відшкодування витрат на поховання та по 100 000 гривень на відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_8 та ОСОБА_12 на користь Держави процесуальні витрати на залучення експертів з кожного по 15424 грн. 45 коп.
Процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 2111 грн. 04 коп. віднесено на рахунок держави.
Ухвалено скасувати після набрання вироком законної сили арешт на майно і речові докази, накладений ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 серпня 2016 року.
Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, за попередньою змовою з ОСОБА_12 , обоє перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, близько 11 год. 30 хв. 13 серпня 2016 року в приміщенні кімнати будинку АДРЕСА_1 на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли в ході розпивання алкогольних напоїв, вчинили умисне вбивство двох осіб: ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , при наступних обставинах.
Так, під час розпивання спиртних напоїв із ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у приміщенні кухонної кімнати вищевказаного будинку, між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 з одного боку та потерпілими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 з іншого боку, на ґрунті особистих неприязних відносин виникла словесна суперечка, в ході якої у ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , які перебували у гостях у потерпілих, раптово виник спільний умисел на вбивство ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою, маючи намір позбавити життя потерпілих, одночасно у короткий проміжок часу, умисними та спільними діями спричинили смерть обом потерпілим: ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
Зокрема, ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , діючи із спільним прямим умислом на позбавлення життя двох осіб - ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у виді смерті обох потерпілих та бажаючи їх настання, узгодженими між собою спільними діями, кинули потерпілого ОСОБА_14 до підлоги та, утримуючи за праве передпліччя, притиснувши лівим передпліччям до підлоги, щоб останній не пручався, застосовуючи ніж та сокиру, які взяли на місці події, діючи із єдиним умислом, за невстановлених в ході досудового розслідування та судового розгляду конкретних обставин в частині того, хто із обвинувачених використовував зазначені вище знаряддя злочинів, кухонним ножем нанесли два удари в область шиї ОСОБА_14 , заподіявши таким чином тілесні ушкодження у вигляді двох ран в область шиї, восьми синяків на задній поверхні нижньої третини правого передпліччя, на передній поверхні правого плеча в середній третині, на передній і задній поверхнях середньої третини правого передпліччя, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Після цього сокирою нанесли сім ударів в область голови потерпілого, внаслідок чого спричинили ОСОБА_14 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, багатоуламкового перелому кісток склепіння черепа з руйнуванням тканини головного мозку, субарахноїдального крововиливу, 4-х ран в області волосистої частини голови, двох ран в області волосистої частини голови та обличчя, спричинивши таким чином тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечні для життя в момент спричинення, внаслідок яких наступила смерть потерпілого ОСОБА_14 на місці події.
Тоді ж, діючи із спільним прямим умислом на позбавлення життя двох осіб - ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у виді смерті обох потерпілих та бажаючи їх настання, узгодженими між собою спільними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_12 позбавили життя ОСОБА_15 . При цьому, ОСОБА_16 умисно наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_15 , від якого остання впала на підлогу, внаслідок чого отримала тілесні ушкодження в вигляді синяка в області верхнього та нижнього повік правого ока, двох синяків на передньо-внутрішній поверхні лівого стегна в нижній третині, садини в лобній області зліва, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Після цього, ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , застосовуючи ніж та сокиру, які взяли на місці події, діючи із єдиним умислом, за невстановлених в ході досудового розслідування та судового розгляду конкретних обставин в частині того, хто із обвинувачених використовував зазначені вище знаряддя злочинів, нанесли потерпілій ОСОБА_15 , яка лежала на підлозі, кухонним ножем сім порізів в області шиї, спричинивши таким чином легкі тілесні ушкодження у вигляді семи поверхневих ран на передній поверхні шиї в середній та нижній третинах, та нанесли два удари у ліву бокову поверхню шиї, спричинивши проникаюче поранення лівої бокової поверхні шиї з ушкодженням лівої сонної артерії, рани на задній поверхні шиї в нижній третині з проникненням у порожнину шийного відділу хребта, з ушкодженням м`язів задньої поверхні шиї, що призвело до гострої крововтрати, заподіявши таким чином ОСОБА_15 тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент спричинення і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Після цього, доводячи спільний умисел на позбавлення життя потерпілої ОСОБА_15 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 сокирою умисно нанесли чотири удари в область голови потерпілої, внаслідок чого спричинили останній тілесні ушкодження у вигляді рани в області тім`яної ділянки з утворенням дефекту кісток тім`яної кістки, тобто відкритої черепно-мозкової травми, субарахноїдального крововиливу, трьох ран в області потиличної ділянки, спричинивши таким чином останній тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення.

Непогоджуючись з вироком суду першої інстанції, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , а також їх захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 подали апеляційні скарги, у яких просили його скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вирок вважають незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалений з істотним порушенням кримінально-процесуального закону, а висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Посилаються на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення.

Вказують на неповноту досудового розслідування та судового розгляду, оскільки під час досудового розслідування та розгляду справи не призначалась трасологічна експертиза щодо механізму витоку крові у потерпілих та потрапляння її на одяг обвинувачених.

Орган досудового розслідування не перевірив показання обвинувачених шляхом проведення слідчого експерименту, що також вказує на неповноту досудового розслідування.

Звертають увагу на відсутність відбитків пальців обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_16 як на сокирі, так і на ножі, які вилучені в ході огляду місця події, що вказує на недоведеність версії обвинувачення щодо причетності останніх до вказаного кримінального правопорушення.

Зазначають, що судовий розгляд кримінального провадження відбувся з порушенням п. 10 ст. 387 КПК України, оскільки проходив у неповному складі суду за участі лише 4 присяжних та за відсутності одного запасного присяжного, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що суд не врахував докази, які підтверджують його невинуватість, зокрема, покази ОСОБА_12 , які він надав суду у листопаді-грудні 2017 року, де він зізнався у скоєнні вбивства потерпілого.

Незаконним є визначення кваліфікаційної ознаки інкримінованого йому злочину, а саме за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, оскільки він, дійсно, був засуджений вироком Кам`янець Подільського міськрайонного суду від 08 листопада 2012 року за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, однак умисного вбивства не вчиняв.

В апеляційній скарзі його захисник адвокат ОСОБА_9 вважає, що обставини, викладені в обвинувальному акті, є надуманими і не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки із обвинувального акту вбачається, що злочин вчинено об 11 годині 30 хвилин 13 серпня 2016 року, однак такі припущення не узгоджуються із показами свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які вказали що об 11 годині обвинувачені йшли по дорозі в селі, що вказує на те, що кримінальне правопорушення вчинено в інший час.

Суд безпідставно не взяв до уваги покази ОСОБА_8 про те, що він злочину не вчиняв, а наявність слідів крові на його одязі є наслідком того, що він послизнувся в кімнаті на крові, а потім ОСОБА_12 забруднив його кров`ю потерпілих.

Не враховано покази свідка ОСОБА_19 , який пояснив що при спілкуванні з ОСОБА_8 після його затримання, останній плакав, та казав, що такого не робив.

Суд безпідставно поклав в основу обвинувального вироку висновок комплексної судово біологічної експертизи № 582/583 від 07.11.2016 року, оскільки такий є неналежним та недопустимим доказом у справі. Зокрема, він є суперечливим, а фрази «містяться» і «збігаються» є неконкретними.

Крім того, судом не встановлено, що в засудженого ОСОБА_8 був умисел на спричинення смерті потерпілим.

На думку захисника ОСОБА_9 , докази щодо вчинення злочину ОСОБА_8 отримані з грубим порушенням чинного законодавства, а тому є такими, що здобуті незаконним шляхом та є недопустимими і не можуть бути покладені в основу вироку.

Вважає, що дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 396 КК України як приховання злочину, оскільки інший обвинувачений ОСОБА_12 будь яких показань з приводу пред`явленого йому обвинувачення не надавав та не спростував покази ОСОБА_8 .

В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник ОСОБА_10 вважають, що будь яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що обвинувачені перебували на момент інкримінованого їм діяння у стані алкогольного сп`яніння прокурором не надано, а судом не здобуто, посилання суду лише на покази одного обвинуваченого ОСОБА_8 , без наявності інших об`єктивних доказів, є лише припущенням і не може бути покладено в основу обвинувачення.

На їх думку, висновок експертизи № 546 від 14.08.2016 року в частині пояснень ОСОБА_12 щодо обставин спричинення виявлених у нього тілесних ушкоджень не може бути використаний як доказ обвинувачення, оскільки ОСОБА_20 не було повідомлено про те, що він має право відмовитись від показання та не давати відповіді на запитання.

Висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_12 отримав виявлені у нього тілесні ушкодження під час бійки з ОСОБА_14 не відповідає фактичним обставинам справи та спростовується висновком судової експертизи № 181 від 16.09.2016 року, з даних якої вбачається, що на обличчі у ОСОБА_14 не виявлено будь яких тілесних ушкоджень, лише на голові були виявлені тілесні ушкодження, які утворились від дії рублячого предмету (можливо сокири).

Крім того, відповідно до висновків експертів на вилученому одязі ОСОБА_12 шортах та тапках крові потерпілих не виявлено, що вказує на відсутність останнього в момент скоєння злочину на місці події та виключає причетність його до інкримінованого йому діяння.

Що стосується сліду, залишеного тапком лівої ноги ОСОБА_12 , в кімнаті будинку АДРЕСА_1 , то даний слід підтверджує, що ОСОБА_12 його залишив вже після того, як потерпілі були вбиті, що також спростовує твердження обвинувачення щодо причетності до даного злочину.

Також звертають увагу на упередженість судді ОСОБА_21 під час розгляду справи, оскільки остання наперед висловила свою думку щодо результату розгляду справи і з цих підстав їй було заявлено відвід.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора та представника потерпілої про законність та обґрунтованість вироку місцевого суду, обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які підтримали апеляційні скарги, кожен свої зокрема, з підстав, наведених у них, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, надавши обвинуваченим право виступу в судових дебатах та останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Згідно з ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як убачається з матеріалів провадження, досудове розслідування, з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами, проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 та ОСОБА_12 у вчиненні злочину при зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам провадження та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Доводи апеляційних скарг про те, що досудове розслідування, з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами проведено упереджено, без з`ясування обставин, які мають значення для встановлення істини у справі, обвинувачення ґрунтується лише на припущеннях є необґрунтованими і спростовуються зібраними у справі та дослідженими судом доказами.

В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та заперечив свою причетність до вбивства потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Однак, підтвердив, що, дійсно, в день події разом з ОСОБА_12 перебували у помешканні ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , де спільно вживали спиртне. Також, підтвердив наявність конфлікту між ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , після чого ОСОБА_12 наніс потерпілому удар кулаком в обличчя. При цьому виклав свою версію події.

Обвинувачений ОСОБА_12 винуватість у інкримінованому йому злочині не визнав та на підставі ст. 63 Конституції України відмовився давати показання. Також не визнав цивільний позов потерпілої цивільного позивача ОСОБА_13 .
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , їх винуватість у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується сукупністю доказів, наданих стороною обвинувачення та досліджених відповідно до ст. 23 КПК України безпосередньо в ході судового розгляду судом першої інстанції.
Так, показаннями потерпілої ОСОБА_13 , наданими суду першої інстанції підтверджується, що по телефону від діда вона дізналася, що матір та вітчима виявили із слідами насильницької смерті. Наступного ранку вона приїхала на місце події, де побачила на підлозі велику калюжу крові з її згустками, зуби вітчима, залишки кісток черепа, в будинку був безлад. Під час прибирання оселі дід (вітчим матері) знайшов вістря ножа у згустках крові, яке викинули на смітник. Коли вона дізналася про насильницьку смерть матері та вітчима, відразу запідозрила ОСОБА_22 .
Показаннями свідків ОСОБА_23 ОСОБА_19 , ОСОБА_24 підтверджується те, що в день події, а саме: 13 серпня 2016 року, тіла потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 лежали на підлозі кімнати.
Свідок ОСОБА_19 також підтвердила, що бачила сліди взуття на лінолеумі.
Свідок ОСОБА_25 у суді першої інстанції підтвердила, що 13 серпня 2016 року близько 12 год. коли вона перебувала на подвір`ї поряд із колонкою водопостачання, побачила, як зі сторони будинку потерпілих по дорозі йшли ОСОБА_26 та ОСОБА_27 . Вони підійшли до неї та запитали за її співмешканця ОСОБА_28 , якого дома не було. Із вигляду ОСОБА_8 був у стані сильного алкогольного сп`яніння, навпаки ОСОБА_12 був не дуже п`яний. Тоді ж вона побачила на руках і ногах у ОСОБА_8 кров. Зокрема, ОСОБА_8 руками тримався за колонку, і вона побачила кров на кистях рук. Також пляму крові у нього вона побачила на коліні шортів. ОСОБА_8 був одягнутий у чорну спортивну кофту, камуфльовані бриджі, ОСОБА_12 у чорні (темні) шорти і футболку у світлу (ймовірно голубу) смужку. Обоє були взуті у шльопанці. Кров також бачила на ОСОБА_12 , зокрема на пальцях ніг. Кров у ОСОБА_12 вона бачила на футболці із лівої сторони. На її запитання, чи вони не побилися, ОСОБА_8 сказав, що немає ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , на що вона запитала, чи вони виїхали з села. ОСОБА_8 заперечив, та сказав, що їх немає в живих. Також ОСОБА_8 сказав, що йому «світить» 15 років і його бачить вона востаннє. Після цього вони помилися у бочці із водою. Тоді ж на прохання ОСОБА_12 , вона винесла чистий оранжевого кольору рушник, і вони ним повитиралися. Після цього ОСОБА_12 зняв із себе футболку і викинув її у багаття, де вона спалювала сміття. Футболку ОСОБА_12 , викинув після того, як вона сказала йому, що на ній є краплі крові. Після цього вони пішли. Тоді ж вона почула, як ОСОБА_12 сказав ОСОБА_8 про те, щоб він не переживав, оскільки їх там ніхто не бачив.
Свідок ОСОБА_17 підтвердила, що в день події близько 11-12 год., коли вона перебувала в себе на подвір`ї, бачила ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , які йшли вниз по вулиці зі сторони будинку потерпілих і про щось розмовляли. Вона їх бачила на вулиці біля 200 метрів від будинку потерпілих.
Свідок ОСОБА_31 підтвердила, що 13 серпня 2016 року була запрошена слідчим як понята при огляді місця події. На місці вчинення злочину, у будинку, виявили трупи потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 з ранами, сліди крові. З місця події, на городі неподалік від порогу будинку, було вилучено сокиру із слідами крові. З будинку потерпілих із кімнати № 2 вилучено ніж, в якого було надламане лезо. Також у будинку потерпілих на підлозі було виявлено сліди взуття. На місці фіксували інші сліди та вилучали їх.
Вказані показання потерпілих та свідків є належними доказами, оскільки вони підтверджують подію кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_8 та ОСОБА_12 та є допустимими доказами, оскільки вони були отримані у порядку, встановленому КПК України, зокрема, з дотриманням вимог ст.ст. 352, 353, 354 КПК України щодо допиту свідків та потерпілих в судовому засіданні, наданням можливості стороні захисту перехресного допиту свідків та потерпілих. Також, такі показання є достовірними, оскільки підстав сумніватися у їх правдивості апеляційним судом не встановлено.
Разом з тим, такі показання узгоджуються з іншими наявними доказами у справі.
Винуватість ОСОБА_8 та ОСОБА_12 в умисному вбивстві ОСОБА_14 та ОСОБА_15 доводиться також і об`єктивними доказами, а саме: даними, які містяться у протоколах слідчих дій, висновках експертиз, документах, а також речовими доказами, які були безпосередньо досліджені судом присяжних в судових засіданнях.
Так, із даних протоколу огляду місця події від 13 серпня 2016 року, схеми та фототаблиць до нього вбачається, що місцем злочину було житло потерпілих - приміщення кімнати у будинку АДРЕСА_1 . За огорожею на відстані 8,6 метра від вхідних дверей основного будинку в кукурудзі на землі було виявлено сокиру з дерев`яною ручкою довжиною 58 см., обух якої виготовлений з дерева, основа топора виготовлена з металу зі слідами корозії, металева частина сокири та частково руків`я було замащене буро-червоною рідиною, схожою на кров. Вказаний речовий доказ слідчим було упаковано та вилучено у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.
Під час огляду одноповерхового житлового будинку слідчий зафіксував, що коридор будинку вистелений лінолеумом, по підлозі від входу в кімнату зліва, ведуть сліди взуття від підсохлої рідини буро-червоної крові. За допомогою косо падаючого світла на лінолеумі слідчими виявлено сліди взуття, які умовно позначені № 2, 3, 4, у яких відобразилася нижня частина взуття (підметкова та каблучна) з елементами неправильної геометричної форми, сліди взуття слідчими було відкопійовано на прозорі дактилоплівки та вилучені.
При огляді кімнати № 2, яка розміщена при вході в коридор зліва встановлено, що двері були відчинені, при відкритті дверей зліва знаходиться стілець з дерева, на краю знаходився десертний ніж, руків`я якого обмотане ізоляційною стрічкою чорного кольору, загальною довжиною 17 см., ніж вимащений буро-червоною рідиною в підсохлому стані. Ніж було упаковано та вилучено слідчим.
На столі у кімнаті зафіксовано обстановку характерну для розпивання алкогольних напоїв. Підлога кімнати була встелена лінолеумом. Навпроти входу на відстані 1,3 метра від вхідних дверей головою в бік столу слідчі виявили труп жіночої статті труп ОСОБА_15 . Труп лежав на передньо-боковій поверхні грудної клітки справа, кінцівки відповідали анатомічно правильним положенням тіла, ліва рука зігнута в ліктьовому суглобі та приведена до тулуба. На трупі був виявлений одяг (куртка, светр, теніска, спортивні штани, білизна, шкарпетки). Тканина куртки в області рукавів та коміра з численними помарками буроватого кольору. Шкарпетки трикотажні сірого кольору вимащені пилом. Тіло в області сідниць та правого стегна було вкрито рядном червоного кольору. В області волосистої частини голови потерпілої - тім`яна та потилична частина було виявлено рубані рани зяючого характеру, направлені вертикально та горизонтально. В дні ран вбачались уламки кісток склепіння черепа. Шкіряні покриви обличчя, кистей та підлога навколо голови вимащені потьоками рідкої крові буровато-червоного кольору.
На відстані 90 см. вправо і перпендикулярно від тіла ОСОБА_15 , та паралельно входу в кімнату слідчими було виявлено труп чоловіка - ОСОБА_14 , на якому було виявлено одяг (батнік, футболка, джинсові штани, білизна, шкарпетки). Тканина батніка в області рукавів та капюшона просякнута буро-червоною кров`ю. На трупі були також шкарпетки шкіряні чорного кольору, із фототаблиці № 17 проглядається, що вони також вимащені пилом (тобто шкарпетки без слідів крові). Труп чоловічої статті лежав на передній ліво-боковій поверхні. В області правої скроні та правої тім`яної ділянки, правої вушної раковини з розповсюдженням до кута нижньої щелепи справа зафіксовано три рани з рівними краями. В дні рани в області скроневої та тім`яної ділянки вбачаються уламки склепіння черепа та зруйнована рідина головного мозку. Підлога навколо голови та лівої руки густо вкрита напівзасохлою кров`ю та шматочками зруйнованої речовини головного мозку. Від волосистої частини голови в бік вхідних дверей в кімнату, вліво від тіла підлога з численними крапковими слідами кров`ю, деякі з них мали витончення в сторону вхідних дверей. Тіла з ознаками насильницької смерті було вилучено з місця події. Під час огляду вилучено знаряддя злочину: сокиру, ніж, сліди взуття на крові. (Т.1, а.м.к.п.15-19,20, 21-39).
Протоколу огляду місця події є належним доказом у справі, оскільки його дані прямо підтверджують обставини події кримінального правопорушення, і зокрема, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину, а також вказаний доказ є допустимим, оскільки слідча дія проведена з дотриманням вимог ст.ст. 233, 237 КПК України.
Даними протоколу огляду місця події від 13 серпня 2016 року та фототаблиць до нього підтверджується, що слідчим у проміжок часу з 21 год. 10 хв. по 21 год. 50 хв. було проведено огляд житла ОСОБА_32 (співмешканця ОСОБА_25 ), що в АДРЕСА_2 . Під час огляду слідчим встановлено, що при вході на подвір`я з лівої сторони на відстані 5 метрів від хвіртки знаходиться колонка водопостачання, яка виготовлена із металевої труби «Г» подібної форми. Біля колонки виявлені діжки із водою. На стіні будинку також виявлено махровий рушник білого та оранжевого кольорів із плямами бурого кольору неправильної геометричної форми. Вказаний рушник упаковано належним чином і вилучено слідчим (Т.1, а.м.к.п.43-44,45-46).
Із даних протоколу огляду трупів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 від 14 серпня 2016 року, фототаблиць до нього вбачається, що слідчим у проміжок часу з 9 год.00 хв. по 10 год. 05 хв. з участю понятих та спеціаліста - судово-медичного експерта ОСОБА_33 , у приміщенні моргу Кам`янець-Подільської міської лікарні № 1 було проведено огляд трупа ОСОБА_14 . На трупі було виявлено одяг: батнік з капюшоном, футболка, штани з ременем, плавки, шкарпетки. Тканина батніка в області капюшона, лівого рукава та всіх поверхнях лівої та правої пілочок просякнута рідиною, зовні схожою на кров та шматочками сірого кольору мозкової речовини. Тканина футболки на передній поверхні просякнута рідкою кров`ю. Підошва шкарпеток вимащена світло-сірим пилом. При огляді трупа виявлені колото різані рани поверхні шиї та рубані рани волосистої частини голови і обличчя справа. Також проведено огляд трупа ОСОБА_15 . На трупі було виявлено наступний одяг: куртка спортивна, тканинна, у верхніх відділах правої і лівої частин і комір просякнутий червоно-бурою рідиною, светр, тканина якого в області спинки горловини коміра по задній поверхні на межі з нижнім краєм коміра має два дугоподібних дефекти розмірами: верхній 5 см., нижній 3,8 см. Тканина також просякнута рідиною, схожою на кров. Також одягнута в теніску, штани, бюстгальтер, плавки, шкарпетки, підошва яких вимащена пилом світло-сірого кольору. На обличчі в області повік правого ока наявний синяк, в області підборіддя різана рана, на задній поверхні шиї та в боковій області рани, чотири рубаних рани волосистої частини голови, садина на чолі, 7 поверхневих ран на передній поверхні шиї. В ході огляду трупів слідчим було вилучено одяг потерпілих (Т.1, а.м.к.п.171-173,174-179),.
Дані зазначених протоколів огляду місця події та трупа є належними доказами, оскільки вони прямо підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення та допустимими, оскільки огляди проведено з дотриманням вимог ст.ст. 237, 238 КПК України.
Із даних протоколу проведення слідчого експерименту від 22 листопада 2016 року та відеозапису його проведення, вбачається, що свідок ОСОБА_25 за місцем свого проживання відтворила обставини своєї зустрічі із ОСОБА_8 та ОСОБА_12 13 серпня 2016 року близько 12 год. Зокрема, із показань свідка встановлено, що до неї подвір`я зайшли ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , обоє були у стані алкогольного сп`яніння. Свідок підтвердила, що бачила на останніх сліди крові, зокрема на кистях рук та пальцях ніг ОСОБА_16 , на камуфльованих шортах пляму на лівому коліні, а також краплі крові на футболці ОСОБА_12 з правої та лівої сторін. Свідок підтвердила, що обвинувачені милися в неї на подвір`ї, витиралися у рушник, який вона їм винесла із хати, а також, що ОСОБА_8 повідомив їй, що ОСОБА_14 та ОСОБА_15 немає в живих, що їх «забили», і його вона бачить востаннє, йому «світить 15 років». Також підтвердила, що після того як вона повідомила ОСОБА_12 про те, що на футболці є слідів крапель крові, він викинув футболку у багаття на подвір`ї. Також свідок зазначила, що про подію вона того ж дня розповіла своєму співмешканцю ОСОБА_34 , ОСОБА_35 та матері ОСОБА_8 ОСОБА_36 (Т.4 а.м.к.п.4-5,6)
Дані вказаного слідчого експерименту є належними доказами, оскільки вони прямо підтверджують подію кримінального правопорушення, а також допустимими доказами, оскільки слідча дія проведена з дотриманням вимог ст.ст. 233, 240 КПК України.
Крім того, винуватість обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованих їм злочинів доводиться даними висновків експертиз, наявних у матеріалах справи (за винятком даних експертиз в частині дослідження крові обвинувачених, які судом визнані недопустимими доказами).
Зокрема, даними висновку судово-медичної експертизи № 546 від 14 серпня 2016 року підтверджується, що у ОСОБА_12 виявлено тілесні ушкодження у вигляді садини на тильній поверхні основної фаланги 5-го пальця правої кисті та 4-х садин на передньо-внутрішніх поверхнях верхньої третини лівого (2) та правого (2) стегна, які могли утворитися як від дії тупих твердих предметів, так і при ударах об такі біля 1-2 діб тому назад від моменту проведення судово-медичної експертизи (експертиза проведена 14 серпня 2016 року) і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Також виявлено тілесні ушкодження у вигляді семи ділянок садніння шкірних покривів на зовнішньо-задній поверхні правого ліктьового суглобу, на передньо-боковій поверхні черевної стінки справа, на тильній поверхні правої кисті, як могли утворитися як від дії тупих твердих предметів, так і при ударах об такі більше шести діб тому назад від моменту проведення судово-медичної експертизи та не мають відношення до події. З описової частини висновку слідує, що ОСОБА_12 повідомив експерту про отримання тілесних ушкоджень у бійці з ОСОБА_14 (Т.1, а.м.к.п. 181-182)
Даними висновку судово-медичної експертизи № 547 від 14 серпня 2016 року підтверджується, що у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді садини на задній поверхні грудної клітки справа в проекції 5-8 ребер по біля-хребетній лінії, садини на задньо-зовнішній поверхні середньої третини лівої гомілки, синяка на тильній поверхні 2,3,4,5-го п`ясно-фалангових суглобів та пальців правої кисті, які могли утворитися як від дії тупих твердих предметів, так і при ударах об такі біля 1-2 діб тому назад від моменту проведення судово-медичної експертизи (експертиза проведена 14 серпня 2016 року) і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень Також виявлено садину на задній поверхні правого ліктьового суглобу, яка могла утворитися більше 5-7 дід тому назад від моменту проведення судово-медичної експертизи (Т. 1, а.м.к.п. 184-185).
Даними висновку судово-медичної експертизи № 181 від 4 жовтня 2016 року підтверджується, що на трупі ОСОБА_14 виявлено тілесні ушкодження: 1) у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, багатоуламкового перелому кісток склепіння черепа з руйнуванням тканини головного мозку, субарахноїдального крововиливу, 4-х ран в області волосистої частини голови (на схемі рани №№ 3,4,5,6), які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення, утворились внаслідок дії рублячого предмету, можливо сокири, стоять в прямому причинному зв`язку із фактом настання смерті (п.1 «а» , висновку); 2) дві рани в області волосистої частини голови та обличчя, які утворились внаслідок дії рублячого предмету, можливо сокири, за ступенем тяжкості, застосовуючи до живої особи, відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я (п. 1. «б» висновку); 3) дві рани в області шиї, які утворились внаслідок дії колючо-ріжучого предмету можливо ножа з однобічною заточкою, і за ступенем тяжкості, застосовуючи до живої особи, відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я (п. 1.«в» висновку); 4) тілесні ушкодження на трупі ОСОБА_14 у вигляді 8-ми синяків на задній поверхні нижньої третини правого передпліччя (1), на передній поверхні правого плеча в середній третині (5), на передній (1) і задній (1) поверхнях середньої третини правого передпліччя, які могли утворилися внаслідок дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, можливо дії пальців рук при стисканні, і за ступенем тяжкості, застосовуючи до живої особи, відносяться до легких тілесних ушкоджень (п.1. «г» висновку).
Причиною смерті ОСОБА_14 стала відкрита черепно-мозкова травма, багатоуламковий перелом кісток склепіння черепа з руйнуванням тканини головного мозку, субарахноїдальний крововилив, чотири рани в області волосистої частини голови, які отримані біля 20-23 години тому назад від моменту проведення судово-медичної експертизи (експертиза розпочата 14 серпня 2016 року о 10 - 12 год.) (п.1 «д» висновку).
Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_14 , експерт прийшов до висновку, що вище вказані в пунктах 1 (а,б,в,г) тілесні ушкодження утворилися в швидкій послідовності одне за іншим, і найімовірніше останніми були нанесенні тілесні ушкодження, вказані в пункті 1 (а), по кількості дій травмуючого предмету, вказані тілесні ушкодження в пункті 1 (а) 4 дії, в пункті 1 (б) 3 дії, в пункті 1(в) 2 дії, в пункті 1 (в) 8 ми дій.
Також, враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_14 , експерт прийшов до висновку, що утворення вищевказаних тілесних ушкоджень відбулося не одним, а трьома травмуючими чинниками.
Із врахуванням характеру та локалізації тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_14 утворення вищевказаних в пунктах 1 (а,б,в,г) тілесних ушкоджень мало місце в швидкій послідовності одне за іншим, і останніми були нанесенні тілесні ушкодження, вказані в пункті 1 (а), від яких настала смерть, оскільки всі тілесні ушкодження нанесенні після цього не мали би прижиттєвих ознак.
Тілесні ушкодження на трупі ОСОБА_14 , які вказані в пункті 1 (в) могли утворитися при боротьбі.
Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_14 вказаних в пунктах 1 (а,б,в,г), експерт прийшов до висновку, що на момент отримання ним тілесних ушкоджень правої волосистої частини голови та обличчя, потерпілий перебував в горизонтальному положенні або в положенні наближеному до такого, лежачи на лівому боці тулуба, при утворенні інших тілесних ушкоджень (в області шиї, передпліччя) він міг перебувати в різних положеннях.
Враховуючи характер та локалізацію, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_14 здатність до життя потерпілого виключалась навіть при наданні медичної допомоги. (Т.2, а.м.к.п. 2-8)
Даними висновку судово-медичної експертизи № 182 від 5 жовтня 2016 року підтверджується, що на трупі ОСОБА_15 виявлені наступні тілесні ушкодження: 1) у вигляді проникаючого поранення лівої бокової поверхні шиї з ушкодженням лівої сонної артерії, рани (№ 1) на задній поверхні шиї в нижній третині з проникненням в порожнину шийного відділу хребта, і ушкодженням м`язів задньої поверхні шиї, що привело до гострої крововтрати, могли утворитися внаслідок двох дій колючо-ріжучого предмета, можливо ножа з однобічною заточкою, з прикладанням значної сили, на що вказують веретеноподібної форми рани на шкірі, рівні неосаднені краї, форма кінців, характер стінок раневого каналу і переважання його довжини над шириною рани, наявність зазубрення в тілі 4-го шийного хребця, і за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення, і перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті (п.1 «а» висновку); 2) тілесні ушкодження у вигляді рани (№ 6) в області тім`яної ділянки з утворенням дефекту кісток тім`яної кістки, тобто відкритої черепно-мозкової травми, субарахноїдального крововиливу, які могли утворитися внаслідок однієї дії предмета з рублячою травмуючою поверхнею, можливо леза сокири, на що вказують тілесні ушкодження в описовій частині висновку і за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення (п.1 «б» висновку); 3) три рани (№№ 2,3,4) в області потиличної ділянки, які утворилися внаслідок трьох дій предмета з рублячою травмуючою поверхнею, можливо леза сокири, і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я (п.1 «в» висновку); 4) сім поверхневих ранок на передній поверхні шиї в середній та нижній третинах, які могли утворитися внаслідок семи дій предмета з ріжучою травмуючою поверхнею, можливо ножа по дотичній з прикладанням незначної сили, на що вказує наявність численних паралельних одна одній ранок, і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (п.1 «г» висновку); 5) рану по нижньому краю підборіддя, яка могла утворитися як від одноразової дії тупого твердого предмету з ребристою травмуючою поверхнею, так і при ударі об такий, і за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я (п.1 «д» висновку); 6) синяк в області верхнього і нижнього повік правого ока, який міг утворитися внаслідок одного удару тупим твердим предметом, можливо кулаком, і за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень (п.1 «е» висновку); 7) два синяка на передньо-внутрішній поверхні лівого стегна в нижній третині, які могли утворитися як від дії тупих твердих предметів, так і при ударах об такі (загальною кількістю дві травмуючі дії) і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (п.1 «є» висновку); 8) садину в лобній області зліва, яка могла утворитися від однієї дії тупого твердого предмету із шорсткою травмуючою поверхнею, так і при ударі об такий, і за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних (п.1 «ж» висновку).
Причиною смерті ОСОБА_15 стало проникаюче поранення лівої бокової поверхні шиї з ушкодженням лівої сонної артерії, рана (№ 1) на задній поверхні шиї в нижній третині з проникненням в порожнину шийного відділу хребта (рана № 6), і ушкодженням м`язів задньої поверхні шиї, що привело до гострої крововтрати, про що свідчать тілесні ушкодження, вказані в описовій частині висновку, а також дані судово-гістологічної експертизи (п. 1 «з» висновку).
Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_15 , експерт прийшов до висновку, що всі вище описані тілесні ушкодження загальною кількістю 18 (детально вказано в кожному підпункті пункту 1), наносились в швидкій послідовності одне за іншим, являються прижиттєвими і нанесенні незадовго перед настанням смерті, яка наступила біля 23-25 годин від моменту проведення даної судово-медичної експертизи трупа (експертиза розпочата 14 серпня 2016 року о 12 год. 15 хв. 14 год.30 хв.).
Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_15 , експерт прийшов до висновку, що слідів боротьби та самооборони не виявлено, потерпіла в момент спричинення тілесних ушкоджень перебувала в горизонтальному положенні, або в положенні наближеному до нього.
При надані ОСОБА_15 кваліфікованої медичної допомоги здатність до життя виключається (Т. 2, а.м.к.п. 13-19).
При судово-токсикологічних експертизах зразка крові з трупів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 виявлено наявність етилового (винного) алкоголю відповідно у кількості 4,7 та 4,52 ‰ (проміле), що відповідає тяжкому алкогольному отруєнню (Т.2, а.м.к.п. 9, 20).
Із даних висновків судово-медичних імунологічних експертиз № 640 від 18 серпня 2016 року (Т.2 а.м.к.п.10), №6 42 від 13 вересня 2016 року (Т.2, а.м.к.п. 22-23), № 536 від 18 серпня 2016 року (Т.2, а.м.к.п.27-28,29), № 537 від 18 серпня 2016 року (Т.2, а.м.к.п.33) вбачається, що кров ОСОБА_14 та ОСОБА_15 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Тобто кров цих двох потерпілих за вказаними показниками є ідентичною.
Даними висновку судово-імунологічної експертизи № 542 від 16 серпня 2016 року підтверджується, що на рушнику, який вилучено із домоволодіння ОСОБА_32 і у який витирались обвинувачені після вмивання безпосередньо після вчинення злочину, виявлено кров людини, яка за груповою належністю може походити від одного чи обох потерпілих (Т.2, а.м.к.п. 66-67).
Даними висновків судово-медичних імунологічних експертиз № 546 від 8 листопада 2016 року (Т.2, а.м.к.п.81-83), № 543 від 7 листопада 2016 року (Т.2, а.м.к.п.87-89), № 545 від 7 листопада 2016 року (Т.2 а.м.к.п.93-95), № 544 від 7 листопада 2016 року (Т.2, а.м.к.п.99-101) підтверджується, що на одязі, вилученому з трупа ОСОБА_15 (куртці, футболці, штанах, кофті), виявлено кров людини, яка може належати потерпілій або обом потерпілим.
Даними висновків судово-медичних імунологічних експертиз № 548 від 9 листопада 2016 року (Т.2, а.м.к.п.105-107), № 547 від 8 листопада 2016 року (Т.2, а.м.к.п.111-112), № 563 від 9 листопада 2016 року (Т.2, а.м.к.п.115-117) підтверджується, що на одязі, вилученого з трупа ОСОБА_14 (джинсах, футболці, батніку), виявлено кров людини, яка може належати потерпілому або обом потерпілим.
Даними висновку комплексної судово-біологічної експертизи №580/581 від 7 листопада 2016 року підтверджується, що генетичні ознаки слідів крові людини та клітин, виявлених на поверхні ножа (об`єкти 1,2) збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і не збігаються з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_14 , походження вищевказаних слідів від останнього виключається. Генетичні ознаки слідів крові людини та клітин, виявлених на поверхні сокири (об`єкти 3,5) збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і не збігаються з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_15 , походження вищевказаних слідів від останньої виключається. (Т.2, а.м.к.п.125-145)
Даними висновку комплексної судово-біологічної експертизи №582/583 від 7 листопада 2016 року підтверджується, що на одязі та взутті, а саме, на шортах (об`єкти 1,2), кофті (об`єкти 3,4) та шльопанцях (об`єкти 5,6), в яких був одягнений ОСОБА_8 , та на одязі і взутті, а саме, на шортах (об`єкт 7), кофті (об`єкт 8) та шльопанцях (об`єкти 9,10), в яких був одягнений ОСОБА_12 , виявлені сліди крові людини. В результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки слідів крові людини, виявлених на одязі, а саме, на шортах (об`єкти 1,2), кофті (об`єкти 3,4), в яких був одягнений ОСОБА_8 , та на одязі, а саме, на шортах (об`єкт 7), в яких був одягнений ОСОБА_12 , та слідів крові людини, виявлених на кофті (об`єкт №8), в яку був одягнений ОСОБА_12 , які є змішаними, належать більше ніж двом особам та є непридатними для подальшої ідентифікації. Генетичні ознаки слідів крові людини, виявлених на шльопанцях ОСОБА_8 (об`єкти 5,6) та шльопанцях ОСОБА_12 (об`єкти 9,10) не встановлені.
Генетичні ознаки слідів крові людини, виявлених на шортах ОСОБА_8 (об`єкт 1), є змішаними, належать більше ніж одній особі, містять генетичні ознаки зразків крові трупів ОСОБА_15 та ОСОБА_14 .
Генетичні ознаки слідів крові людини, виявлених на шортах ОСОБА_8 (об`єкт 2), збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_15 і не збігаються з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_14 .
Генетичні ознаки слідів крові людини, виявлених на кофті ОСОБА_8 (об`єкти 3,4), збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_14 і не збігаються з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_15 (Т.2, а.м.к.п.153-175)
Даними висновку судової медико-криміналістичної експертизи № 112-мк від 25 листопада 2016 року підтверджується, що на зовнішній поверхні, отриманих для проведення експертизи трьох клаптів шкіри, вилучених із тім`яної ділянки голови, правої половини обличчя та передньої поверхні шиї трупа потерпілого ОСОБА_14 , виявлено наступні ушкодження шкіри: № 1 клапоть шкіри із тім`яної ділянки голови фрагмент одиночної проникаюче-наскрізної рубаної рани, який міг утворитися від одноразової дії якось твердого, плоского, травмуючого знаряддя, що володіє добре вираженими рублячими конструктивними особливостями, характерними, в т.ч. і для ріжучої крайки леза та «п`ятки» чи «носка» полотна клина сокири; № 2 клапоть шкіри із правої половини обличчя два окремі позначені відповідно № 1,2, ушкодження з яких: позначене № 1 може бути фрагментом проникаюче-наскрізної різаної рани, який міг утворитися від одноразової дії ріжучої крайки леза якогось твердого плоского травмуючого клинкового знаряддя по типу ножа, № 2 фрагментом підшкірного крововиливу, який міг утворитися в невідомій послідовності від вищеописаного фрагменту наскрізної різаної рани, від одноразової дії якогось твердого, тупого травмуючого предмету чи знаряддя, із невизначеною формою та розмірами його контактної поверхні; №3 клапоть шкіри із передньої поверхні шиї дві окремі, позначені під № 1,2, але поєднані між собою в одне ціле проникаюче-наскрізні різані рани, які могли утворитися в послідовності, яка відповідає їх нумерації, одна за одною від двох окремих та різноспрямованих дій ріжучої крайки леза, скоріш за все одного й того ж самого, якогось твердого плоского травмуючого клинкового знаряддя по типу ножа. Загальні групові особливості рублячого знаряддя по типу сокири, які відобразились у фрагменті одиночної проникаюче-наскрізної рубаної рани, вилученої із тім`яної ділянки голови потерпілого ОСОБА_14 , по ширині ріжучої крайки леза та товщині «п`ятки» - співпадають із груповими особливостями полотна клина, наданої для проведення експертизи сокири із дерев`яним топорищем, вилученої 13 серпня 2016 року під час проведення огляду домоволодіння по АДРЕСА_1 . Також загальні групові особливості клинкового знаряддя по типу ножа, що відобразились як у фрагменті окремої, позначеної №1, наскрізної різаної рани шкіри, вилученій із правої половини обличчя трупа потерпілого ОСОБА_14 , так і у двох окремих, позначених відповідно №№ 1,2, але поєднаних між собою в одне ціле наскрізних різаних ранах шкіри, вилучених із передньої поверхні шиї трупа потерпілого - співпадають із груповими особливостями леза решток клинка, наданого для виконання експертизи десертного ножа, вилученого 13 серпня 2016 року під час огляду домоволодіння по АДРЕСА_1 . (Т.3, а.м.к.п.4-13).
Даними висновку судової медико-криміналістичної експертизи № 111-мк від 23 листопада 2016 року підтверджується, що на зовнішній поверхні, отриманих для проведення експертизи одного клаптя шкіри та одного реконструйованого відламку правої тім`яної кістки, вилучених із лівої бокової поверхні шиї та склепіння черепа трупа потерпілої ОСОБА_15 , виявлено наступні ушкодження: №1 клапоть шкіри одиночна проникаюче-наскрізна колото різані рана, із додатково проникаюче-наскрізним розрізом шкіри у вигляді «великого ластівчиного хвоста», яка могла утворитися від одноразової дії якогось твердого плоского травмуючого клинкового знаряддя, що володіє добре вираженими колюче-ріжучими конструктивними особливостями, характерними, в т.ч. і для ножа із однобічно-гострим клинком, який може мати як тупий « ІНФОРМАЦІЯ_4 » подібний, на своєму поперечному перерізі, «обушок» із скосом та відносно добре вираженими ребрами, та і недеформоване вістря та лише одне лезо із гострою ріжучою кромкою. Додатковий наскрізний розріз шкіри у вигляді «великого ластівчиного хвоста» утворився від окремої одноразової дії гострого краю (ріжучої кромки леза) клинка вищевказаного травмуючого знаряддя по типу ножа, під час його вилучення із лівої бокової поверхні шиї; №2 два окремі, позначені під №1,2, ушкодження кісткової тканини, з яких: позначене під №1 ушкодження є проникаючо-наскрізним звивисто-лінійним переломом, а позначене під №2 ушкодження є непроникаючою кортикальною відносно прямолінійною тріщиною лише зовнішньої компактної кісткової пластинки, які могли утворитися як одномоментно, так і окремо, в невідомій послідовності, один від одної, від одноразової чи дворазової дії якогось твердого, тупого, травмуючого предмету чи знаряддя, із невизначеною формою та розмірами його контактної поверхні. Загальні групові особливості клинкового знаряддя ножа, які відобразились у одиночній «основній» наскрізній колото-різаній рані шкіри, вилученій із лівої бокової поверхні шиї трупа потерпілої ОСОБА_15 , співпадають із груповими особливостями решток клинка, наданого для виконання експертизи десертного ножа, вилученого 13 серпня 2016 року під час проведення огляду домоволодіння по АДРЕСА_1 . В наскрізному звивисто-лінійному переломі, виявленому на зовнішній поверхні реконструйованого відламку правої тім`яної кістки, вилученого із склепіння черепа трупа потерпілої ОСОБА_15 , 1958р.н., відобразились лише загальні групові особливості якогось твердого тупого травмуючого предмету чи знаряддя, він є непридатним для порівняльного дослідження, тобто не виключається, що таким предметом могла бути сокира із дерев`яним топорищем, вилучена з місця події (Т.3, а.м.к.п.17-24).
Даними висновку судової медико-криміналістичної експертизи № 110-мк від 21 листопада 2016 року підтверджується, що на лицевій поверхні складових частин, синього трикотажного светра потерпілої ОСОБА_15 виявлено три окремі, позначені №№ 1-3, проникаюче-наскрізні колото-різані пошкодження ниток петель трикотажу, з яких два, позначені №№ 1,2, пошкодження знаходяться в лівій половині верхньої третини спинки цього светра, а ще одне, позначене № 3 пошкодження в центрі середньої третини задньої половинки оздоблення вирізу отвору його горловини. Усі вони могли утворитись як одномоментно, за умови збирання лицевої поверхні верхньої третини спинки даного светра у поперечно-спрямовану складку та підняті її вгору, в напрямку до середньої третини задньої половинки оздоблення вирізу отвору його горловини, так і окремо, в невідомій послідовності, одне від одного, від одноразової чи триразової дії на трикотаж якогось твердого, плоского, травмуючого клинкового знаряддя, яке володіє добре вираженими колюче-ріжучими конструктивними особливостями, характерними, в т.ч. й для ножа із однобічно-гострим клинком. Не виключається спричинення цих ушкоджень светра ножем, вилученим на місці події, але утворення їх від дії ріжучої крайки леза та «носка» чи «п`ятки» полотна клина сокири із дерев`яним топорищем виключається (Т.3, а.м.к.п. 28-33)
Даними висновку судової трасологічної експертизи № 1464-тр від 25 листопада 2016 року підтверджується, що слід взуття довжиною 210 мм, зафіксований на відрізку дактилоскопічної плівки розмірами 240х296 мм, який виявлений та вилучений 13 серпня 2016 року в ході огляду місця події на території домогосподарства по АДРЕСА_1 , залишений тапком на ліву ногу, вилученим у ОСОБА_12 (Т.4 а.м.к.п.18-28).
Із висновків амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 503 від 10 вересня 2016 року вбачається, що ОСОБА_8 виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, виявляв таке і на момент вчинення інкримінованого йому злочину, але зазначене не залишало і не залишає на даний час можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Вищевказаний психічний розлад належить до категорії іншого хворобливого стану психіки. На час вчинення інкримінованого діяння в стані тимчасового розладу душевної діяльності не знаходився, як і не знаходився в період вчинення діяння в стані фізіологічного афекту, фрустрації, психічного стресу, в стані патологічного сп`яніння. Поведінка ОСОБА_8 в досліджуваній ситуації поглиблювалася станом алкогольного сп`яніння, що призвело до реакції агресивного типу. ОСОБА_8 застосуванню до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (Т.3, а.м.к.п.78-80).
Із висновків стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 150 від 12 жовтня 2016 року, вбачається, що ОСОБА_12 в даний час психічним захворюванням не страждає, виявляє емоційно-нестійкий розлад особистості, обтяжений алкоголізацією, у період інкримінованих дій він також не страждав хронічним психічним захворюванням, недоумством та не перебував у стані тимчасового чи іншого хворобливого розладу психічної діяльності, у тому числі у стані патологічного сп`яніння. У період інкримінованих дій ОСОБА_12 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а також на даний час може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Вищевказаний емоційно-нестійкий розлад особистості, обтяжений алкоголізацією, відноситься до категорії не тяжких психічних розладів, які не позбавляють здатності особу усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_12 застосуванню до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. Також в період вчинення діяння в стані фізіологічного афекту, фрустрації, психічного стресу ОСОБА_12 не знаходився (Т.3, а.м.к.п.96-99).
Зазначені вище дані експертиз є допустимими доказами (за винятком даних експертиз в частині дослідження крові обвинувачених, які судом визнані недопустимими доказами), оскільки експертизи проведені особами, які можуть бути згідно із ст.69 КПК України експертами у кримінальному провадження, експерти були залучені з дотриманням вимог ст.ст. 242-244 КПК України, висновки експертів відповідають вимогам ст.ст. 101-102 КПК України.
Будучи допитаним судом першої інстанції судово-медичний експерт ОСОБА_37 підтвердив висновки судово-медичних експертиз трупів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 та пояснив, що 13 серпня 2016 року був присутній під час огляду місця події, пізніше проводив судово-медичні експертизи трупів, а також судово-медичні експертизи обвинувачених. Свої висновки підтримав в судовому засіданні та наполягав на них. Всі тілесні ушкодження у потерпілих на переконання експерта могли утворитися прижиттєво в час інкримінованого діяння і у швидкій послідовності один за одним. У зв`язку з цим розмежувати час і послідовність утворення тілесних ушкоджень у потерпілих, в тому числі й смертельних ушкоджень, неможливо. Потерпілі ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в момент нанесення смертельних ушкоджень перебували у горизонтальному чи наближеному до нього положенні. Отримані потерпілими тілесні ушкодження не передбачали фонтанування крові та інтенсивного розбризкування. Крім того, експерт повідомив, що під час проведення судово-медичної експертизи у ОСОБА_12 були виявлені тілесні ушкодження, які могли виникнути за різних обставин. При судово-медичній експертизі обвинуваченого ОСОБА_16 були виявлені тілесні ушкодження характерні для ударів кулаком об гладку поверхню, можливо шкіру людини, і у зв`язку з наявністю у ОСОБА_15 синяка в області верхнього і нижнього повік правого ока, не виключається спричинення його саме від удару кулаком руки ОСОБА_16 . Зазначив, що тілесні ушкодження у ОСОБА_16 могли бути отримані лише при ударах не об ребристі чи шершаві поверхні, вони характерні при ударах та контактах гладких поверхонь, наприклад, шкіри, в іншому випадку при експертизі були б виявлені садна шкіри.
Враховуючи пояснення судово-медичного експерта ОСОБА_33 , наданих суду першої інстанції, зокрема про те, що потерпілі ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в момент нанесення смертельних ушкоджень перебували у горизонтальному чи наближеному до нього положенні, отримані потерпілими тілесні ушкодження не передбачали фонтанування крові та інтенсивного розбризкування, колегія суддів вважає, що підстав для проведення трасологічної експертизи щодо механізму витоку крові у потерпілих та потрапляння її на одяг обвинувачених, як про це зазначає сторона захисту, не було, тому доводи в цій частині є необгрунтованими.
Винуватість ОСОБА_12 та ОСОБА_8 також доводиться оглянутими у суді першої інстанції речовими доказами, зокрема: десертним ножем із зламаним вістрям та сокирою із дерев`яним топорищем, одягом обвинувачених, махровим рушником.
Вказані докази є належними та допустимими, оскільки такі містять на собі сліди злочину і співпадали з зображеними, зафіксованими на фото-таблицях (додатку до протоколів огляду).
Апеляційним судом встановлено, що наведені докази є належними та допустимими, що спростовує доводи сторони захисту про неналежність та недопустимість наведених доказів. Жодних порушень норм чинного законодавства при їх отриманні апеляційним судом не встановлено, а захисниками не наведено.
Вказані докази взаємопов`язані, взаємодоповнюють один одного і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено особу винного, подію злочину, винуватість обвинувачених та інші обставини, зазначені у ст. 91 КПК України.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_8 та ОСОБА_12 у вчиненому, їх дії кваліфікував правильно за п.п. 1, 12 ч.2 ст.115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двох осіб, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а дії ОСОБА_8 , окрім того, і за п.13 ч.1 ст.115 КК України, як вбивство, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.
Посилання ОСОБА_8 на безпідставне визначення кваліфікаційної ознаки його дій, зокрема, п.13 ч.1 ст.115 КК України, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.
Так, кваліфікуючи дії ОСОБА_8 за п.13 ч.1 ст.115 КК України, місцевий суд правильно виходив із того, що обвинувачений раніше судимий вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 8 листопада 2012 року за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України до п`яти років позбавлення волі (т.1 а.м.к.п. 96-100). 13 квітня 2016 року на підставі ухвали Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 квітня 2016 року згідно із ст. 81 КК України ОСОБА_8 умовно-достроково звільнений з невідбутним строком 5 місяців 25 днів (т.1.а.м.к.п. 93). Таким чином, дії ОСОБА_8 , окрім п.п. 1, 12 ч.2 ст. 115 КК України, обгрунтовано кваліфіковано ще й за п. 13 - як умисне вбивство вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство (за винятком убивства, передбаченого статтями 116-118 КК України), оскільки відповідальність за повторне умисне вбивство настає незалежно від того, чи винна особа раніше засуджувалась за закінчене вбивство чи готування до нього або замах на вбивство.

Посилання ОСОБА_8 на те, що суд не врахував докази, які підтверджують його невинуватість, зокрема, покази ОСОБА_12 , в яких він зізнавався у скоєнні даного злочину, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки, окрім того, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується вищенаведеними доказами, ОСОБА_12 відмовився на підставі ст. 63 Конституції України давати показання.

Що стосується посилання на те, що орган досудового розслідування не перевірив показання обвинувачених шляхом проведення слідчого експерименту, то такі апеляційний суд не враховує, виходячи з наступного.

Так, ОСОБА_12 вину в інкримінованому йому злочині не визнав та на підставі ст. 63 Конституції України відмовився від дачі показань. ОСОБА_8 також вину в інкримінованому йому злочині не визнав, надавав неправдиві покази, при цьому вказав, що під час вчинення злочину присутнім не був, оскільки ходив по горілку. За таких обставин відтворити обставини діяння шляхом проведення слідчих експериментів було не можливим. Разом з тим, ні обвинувачені, ні їх захисники із клопотанням про проведення слідчих експериментів не звертались.

Посилання на відсутність відбитків пальців обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_16 як на сокирі, так і на ножі, які вилучені в ході огляду місця події, що вказує на недоведеність версії обвинувачення щодо причетності останніх до вказаного кримінального правопорушення, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки їх причетність до даного злочину підтверджується сукупністю інших вищенаведених належних та допустимих доказів.
Доводи захисника ОСОБА_9 про неправильне зазначення часу вчинення кримінального правопорушення апеляційний суд до уваги не бере, оскільки час його скоєння об 11 годині 30 хвилин 13 серпня 2016 року підтверджується сукупністю узгоджених між собою доказами. Зокрема, поясненнями свідків.
Посилання захисника ОСОБА_9 на те, що висновок комплексної судово-біологічної експертизи № 582/583 є суперечливим, оскільки фрази «містять» та «збігаються» є неконкретними апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.
Так, відповідно до даних вказаного висноку, генетичні ознаки слідів крові людини, виявлених на шортах ОСОБА_8 (об`єкт 1), є змішаними, належать більше ніж одній особі, містять генетичні ознаки зразків крові трупів ОСОБА_15 та ОСОБА_14 .
Генетичні ознаки слідів крові людини, виявлених на шортах ОСОБА_8 (об`єкт 2), збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_15 і не збігаються з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_14 (Т.2, а.м.к.п.153-175)
Тобто, генетичні ознаки слідів крові людини, виявлених на шортах ОСОБА_8 містять генетичні ознаки зразків крові трупів і ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , однак збігаються лише з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_15 . Отже, висновки експертів є чіткими і зрозумілими.
Посилання на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки судовий розгляд кримінального провадження відбувся незаконним складом, зокрема за відсутності одного запасного присяжного, апеляційний суд до уваги не бере, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 10 ст. 387 КПК України запасні присяжні під час судового засідання постійно перебувають на відведених їм місцях і до ухвалення вироку можуть бути включені до складу основних присяжних у разі неможливості кого-небудь з основних присяжних продовжувати участь у судовому розгляді. Про заміну вибулих основних присяжних запасними суд присяжних постановляє ухвалу.

Згідно ч. 3 ст. 390 КПК України у разі усунення присяжного до складу суду включається запасний присяжний, після чого судовий розгляд продовжується, або, у разі відсутності запасного присяжного, здійснюється відбір нового присяжного в порядку, передбаченому цим параграфом, після чого судове провадження розпочинається спочатку.

Як вбачається із матеріалів справи, усі судові засідання у суді першої інстанції без виключення, зокрема: 05.10.2018 р., 12.10.2018 р., 07.11.2018 р., 05.12.2018 р., 12.12.2018 р., 16.01.2019 р., 29.01.2019 р., 11.03.2019 р., 10.04.2019 р., 19.02.2019 р., 17.04.2019 р., 24.04.2019 р., 22.05.2019 р., 23.05.2019 р., 22.07.2019 р., 11.11.2019 р., 29.11.2019 р., 16.12.2019 р., 23.12.2019 р., 21.01.2020 р., 28.01.2020 р., 29.01.2020 р., 06.02.2020 р., 07.02.2020 р., 11.02.2020 р., 14.02.2020 р., 18.02.2020 р., 19.02.2020 р., 20.02.2020 р., 24.02.2020 р., були проведені з участю трьох основних присяжних, визначених автоматизованою системою документообігу суду з числа осіб, внесених до списку присяжних: ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 . Жоден із основних присяжних не вибував. Тому підстави для заміни кого-небудь з основних присяжних на запасного присяжного були відсутні.

Враховуючи викладене, рогляд справи проведено з дотриманням вимог закону повноважним складом суду, у складі: двох суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_21 , та трьох присяжних - ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 . Отже, істотних порушень, які б могли вплинути на законність судового рішення судом першої інстанції допущено не було.

Що стосується посилання захисника ОСОБА_10 на упередженість судді ОСОБА_21 під час розляду справи, оскільки остання під час дослідження речових доказів наперед висловила свою думку щодо результатів розгляду кримінального провадження, то такі апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки у задоволенні такого ухвалою Кам`янець Подільського міськрайонного суду від 28 січня 2020 року було відмовлено, оскільки такий визнано необґрунтованим.

Натомість, апеляційний суд погоджується з висновами, викладеними у вказаній ухвалі, оскільки суддя ОСОБА_21 наполягала на конкретній процесуальній дії дослідження безпосередньо у судовому засіданні речових доказів з метою дотримання вимог процесуального закону та заперечила можливість його порушення, жодним чином не висловлюючись про гіпотетичне рішення суду.

Посилання захисника ОСОБА_9 на те, що суд безпідставно не врахував покази ОСОБА_8 про те, що він злочину не вчиняв, а наявність слідів крові на його одязі є наслідком того, що він послизнувся в кімнаті на крові, після чого витер руки об шорти, а потім ОСОБА_12 забруднив його кров`ю потерпілих, коли виштовхував з кімнати, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Так, суд обгрунтовано оцінив показання обвинуваченого ОСОБА_8 про непричетність до вбивства потерпілих як неправдиві, спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності, оскільки він давав суперечливі показання, які не відповідають об`єктивним даним, здобутим в ході судового розгляду, та які спростовуються сукупністю досліджених вище доказів.

Зокрема, із даних протоколу огляду місця події та фототаблиць до нього вбачається, що будь-яких калюж крові, на якій би міг послизнутися ОСОБА_8 біля входу у кімнату не виявлено, як і не виявлено слідів ковзання ноги обвинуваченого, тому його твердження про те, що він послизнувся, судом обгрунтовано не взято до уваги.

Крім того, ОСОБА_8 не міг послизнутися на калюжі крові, яка виявлена біля голови трупа ОСОБА_14 та неподалік ніг трупа ОСОБА_15 , як і не могло бути слідів крові в області коліна шортів обвинуваченого у випадку його падіння назад.

Що стосується версії обвинуваченого про те, що слід крові на його кофті отриманий внаслідок дотику ОСОБА_12 , то слід зазначити, що згідно даних висновку комплексної судово-біологічної експертизи №582/583 від 7 листопада 2016 року, у ОСОБА_8 на лівому рукаві та на лівій полі кофти виявлені плями речовини коричневого кольору, розмірами 0,6 на 0,6 см та 0,4 на 0,7 см., невизначеної форми з нечіткими контурами, яка просочує та ущільнює тканину. При цьому, їх розміщення у різних місцях (на рукаві, та передній полі кофти), розмір, просочення речовиною, дає достатні підстави вважати, що вони не могли бути утворені шляхом дотику рук обвинуваченого ОСОБА_12 , які б мали вигляд мазків, а не вигляд просочування тканини невеликих розмірів.

Отже, суд обгрунтовано не взяв до уваги покази ОСОБА_8 , оскільки такі є неправдивими та суперечливими.

Що стосується показань свідка ОСОБА_19 про те, що ОСОБА_8 плакав після затримання і говорив, що він цього не робив, то такі не спростовують вину останнього у скоєному, яке підтверджене сукупністю як суб`єктивних, так і об`єктивних доказів.

Посилання захисника на те, що, судом не встановлено умислу обвинуваченого ОСОБА_8 на спричинення смерті потерпілим, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки кількість ударів та місце їх нанесення, локалізація та механізм спричинення свідчать, що ОСОБА_12 та ОСОБА_16 діяли саме з прямим умислом на позбавлення життя потерпілих.

Посилання сторони захисту на відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували стан алкогольного сп`яніння обвинувачених під час вчинення інкримінованого їм діяння, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Так, показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_8 , стверджується те, що із 7 год. ранку 13 серпня 2016 року він спільно із ОСОБА_12 та потерпілими ОСОБА_14 , а згодом і з ОСОБА_15 вживали алкогольні напої. Такі його покази у зазначеній частині повністю узгоджуються як із обстановкою, виявленою на місці події (протокол огляду місця події від 13 серпня 2016 року (Т.1, а.м.к.п. 15-19, 20, 21-39)), так із показаннями свідка ОСОБА_25 , яка показала, що обоє обвинувачених, коли мились біля колонки, перебували у стані алкогольного сп`яніння. Пістав не довіряти яким у апеляційного суду немає.

Вказані докази є належними та допустимими.

Отже, перебування обвинувачених у стані сп`яніння на момент вчинення інкримінованого їм діяння підтверджується належними та допустимими доказами.

Доводи захисника ОСОБА_10 про те, що у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували сліди боротьби ОСОБА_12 з ОСОБА_41 , оскільки на обличчі останнього не було виявлено тілесних ушкоджень, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.
Так, даними протоколу огляду трупа ОСОБА_14 підтверджується, що на його обличчі біля повік правого ока наявний синяк, а на підборідді різана рана (Т. 1, а.м.п. 171-173).
Даними висновку судово-медичної експертизи № 546 від 14 серпня 2016 року підтверджується, що у ОСОБА_12 виявлено тілесні ушкодження у вигляді садини на тильній поверхні основної фаланги 5-го пальця правої кисті та 4-х садин на передньо-внутрішніх поверхнях верхньої третини лівого (2) та правого (2) стегна, які могли утворитися як від дії тупих твердих предметів, так і при ударах об такі біля 1-2 діб тому назад від моменту проведення судово-медичної експертизи (експертиза проведена 14 серпня 2016 року).
Такі тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_12 , відповідають тілесним ушкодженням, які виявлені у потерпілого ОСОБА_14 , в тому числі і механізму їх нанесення.
Твердження про те, що висновок експертизи № 546 від 14.08.2016 року в частині пояснень ОСОБА_12 щодо обставин спричинення виявлених у нього тілесних ушкоджень не може бути використаний як доказ обвинувачення, оскільки ОСОБА_20 не було повідомлено про те, що він має право відмовитись від показання, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки такі ґрунтуються не на поясненнях останнього, а на досліджених, виявлених в обвинуваченого, тілесних ушкодженнях.
Посилання на те, що відповідно до висновків експертів на вилученому одязі ОСОБА_12 шортах та тапках крові потерпілих не виявлено, що вказує на відсутність останнього в момент скоєння злочину на місці події та виключає причетність його до інкримінованого йому діяння, апеляційний суд до уваги не приймає.

Так, даними висновку комплексної судово-біологічної експертизи № 582/583 від 7 листопада 2016 року підтверджується, що на одязі та взутті, а саме: на шортах (об`єкт 7), кофті (об`єкт 8) та шльопанцях (об`єкти 9,10), в яких був одягнений ОСОБА_12 , виявлені сліди крові людини. В результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки слідів крові людини, виявлені на одязі, а саме: на шортах (об`єкт 7), в яких був одягнений ОСОБА_12 , та слідів крові людини, виявлених на кофті (об`єкт №8), в яку був одягнений ОСОБА_12 , які є змішаними, належать більше ніж двом особам та є непридатними для подальшої ідентифікації. Генетичні ознаки слідів крові людини, виявлені на шльопанцях ОСОБА_12 (об`єкти 9,10) не встановлені (Т.2 а.м.к.п.153-175).

Отже, на одязі ОСОБА_12 були виявлені сліди крові людини, але встановити їх ідентифікацію не представилось можливим.

Більш того, свідок ОСОБА_25 підтвердила ту обставину, що на обвинувачених вона бачила свіжу кров, зокрема на пальцях ніг і футболці ОСОБА_12 , яку вони змивали у бочці з водою на її подвір`ї та витиралися рушником. На вилученому у ході огляду домоволодіння ОСОБА_25 рушнику було виявлено сліди крові, які можуть походити від потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Посилання захисника на те, що слід від тапка лівої ноги ОСОБА_12 в кімнаті будинку АДРЕСА_1 залишений вже після того, як потерпілі були вбиті, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.
Так, винуватість ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованих йому злочинів доводиться сукупністю вищевказаних у вироку суду доказів, зокрема, окрім доведеного стороною обвинувачення факту перебування ОСОБА_12 на місці події, винуватість останнього підтверджується також і показаннями свідка ОСОБА_25 про наявність на пальцях ніг та футболці обвинуваченого свіжої крові, знищенням футболки після того, як свідок вказала на наявність на ній слідів крапель крові, висловлюванням ОСОБА_12 до ОСОБА_16 щодо відсутності свідків на місці вбивства.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що підстави для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 на ч. 1 ст. 396 КК України, як про це зазначає його захисник ОСОБА_9 , відсутні, оскільки судом встановлено його винуватість у вчиненні інкримінованого йому стороною обвинувачення кримінального правопорушення.

Інші доводи апеляційних скарг не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення.
Таких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.
Ретельно проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дав їм належну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 1, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України., ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Що стосується призначеного ОСОБА_8 та ОСОБА_12 покарання, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, визначаючи його вид та міру, дотримався вимог ст. 65 КК України.

Зокрема, при призначенні покарання суд присяжних правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особи винних і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, враховано, що ОСОБА_12 та ОСОБА_8 вчинили умисний особливо тяжкий злочин.

Згідно із ст.ст. 3 і 27 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

Разом з тим, обвинувачені знехтували цими гарантіями та діючи умисно, позбавили життя двох осіб, наслідки чого не мають зворотного характеру та в жодний спосіб не можуть бути усунені.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених, судом правильно встановлено - вчинення злочину особами, що перебувають у стані алкогольного сп`яніння.

Також при визначенні покарання суд правильно врахував особи винних.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_8 , маючи незняту та непогашену судимість за замах на умисне вбивство, будучи звільнений 13 квітня 2016 року з місць позбавлення волі, в період умовно-дострокового звільнення через короткий проміжок часу, не зробивши для себе належних висновків, за попередньою змовою з ОСОБА_12 13 серпня 2016 року знову вчинив умисне вбивство двох осіб.

ОСОБА_8 не одружений, не має на утримані дітей, офіційно не працював та не займався іншою суспільно-корисною працею, проживав у с. Великозалісся Кам`янець-Подільського району Хмельницької області із матір`ю ОСОБА_42 , 1957 року народження, яка є інвалідом другої групи, їй протипоказана важка фізична праця (Т.1, а.м.к.п. 101, 102). За місцем проживання сільська рада компрометуючими даними не володіє (Т.1, а.м.к.п.91). Перебував на обліку у лікаря нарколога та психіатра через алкогольну залежність (Т.1, а.м.к.п. 139, 141).

Обвинувачений ОСОБА_12 , раніше не судимий, розлучений, офіційно не працював, проте мав тимчасові заробітки, проживав у с.Великозалісся Кам`янець-Подільського району Хмельницької області з матір`ю похилого віку 1944 року народження, та повнолітнім сином - інвалідом з дитинства 1996 року народження, якому протипоказана робота з інтелектуальною діяльністю (Т.1, а.м.к.п. 142, 148). З колишньою дружиною у ОСОБА_12 є неповнолітня донька ОСОБА_43 , 2008 року народження. За місцем проживання сільська рада компрометуючими даними не володіє (Т.1, а.м.к.п.143). На обліках у лікарів нарколога та психіатра ОСОБА_12 не перебував (Т.1, а.м.к.п.135,137,140), але із показань свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_25 встановлено, що останній зловживав алкогольними напоями, факт алкогольної залежності встановлено і висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

Враховано і підвищену суспільну небезпеку обвинувачених як особистостей, на що вказує їх асоціальний спосіб життя, зловживання алкогольними напоями, через що вони втратили будь-які моральні запобіжники при обранні моделі поведінки, та при виникненні у них, на ґрунті пияцтва, злочинного умислу, його реалізації, що обвинувачені фактично через незначну сварку безжалісно та цинічно, без будь-яких вагань умисно позбавили життя двох людей, а ОСОБА_8 , окрім того, вчинив умисне вбивство, будучи особою, яка має судимість за замах на умисне вбивство та в період умовно-достроково звільнення від відбування покарання за попереднім вироком лише через чотири місяці з часу такого звільнення, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, і що безумовно потребує виключної та найжорсткішої реакції держави на даний злочин.

А тому, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що покарання саме у виді довічного позбавлення волі щодо обох обвинувачених буде справедливим і достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Наявність у обох обвинувачених матерів похилого віку, а також наявність у ОСОБА_12 сина інваліда, неповнолітньої доньки, не є обставинами, які пом`якшують покарання, оскільки зазначені обставини виключно характеризують склад сім`ї обвинувачених та не свідчать про знижений ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину чи про меншу суспільну небезпеку осіб обвинувачених.

Разом з тим, судом присяжних обгрунтовано встановлено, що обвинувачені не розкаялися у вчиненому, відразу ж після події знищували докази, давали неправдиві показання та намагалися уникнути кримінальної відповідальності, не вживали будь-яких заходів щодо відшкодування спричиненої шкоди потерпілим.

Також при призначені покарання обвинуваченим судом правильно була врахована позиція потерпілих про призначення найбільш суворого покарання, передбаченого санкцією статті інкримінованого обвинуваченим злочину.

З огляду на вище наведене, суд присяжних прийшов до правильного висновку про неможливість застосовування щодо обвинувачених позбавлення волі на певний строк (максимально 15 років позбавлення волі), оскільки таке покарання буде явно недостатнім для виправлення ОСОБА_8 та ОСОБА_12 та попередження нових злочинів, а отже буде несправедливим внаслідок його м`якості.

Таке покарання буде перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винних.

Крім того, оскільки ОСОБА_8 вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення від покарання, тому суд присяжних обгрунтовано призначив йому покарання за правилами ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України, згідно із якими, при складанні покарань у виді довічного позбавлення волі та будь-яких менш суворих покарань загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, визначається шляхом поглинення менш суворих покарань довічним позбавленням волі.

Колегія суддів погоджується, що саме таке покарання у цьому випадку буде справедливим, необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових злочинів як самими обвинуваченими, так і іншими особами, підстав для його пом`якшення апеляційним судом не встановлено.

В частині цивільного позову вирок не оскаржувався, тому апеляційним судом не перевірявся.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Вирок Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2020 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_12 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та їх захисників адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими, які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4