ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/36/20 Номер провадження 11-кп/814/603/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

представника ВК ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції з ДУ «Полтавська виправна колонія № 64», провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 20 лютого 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше судимого,

засудженого: 07 серпня 2015 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 4 місяці позбавлення волі,-

відмовлено у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Мотивуючи своє рішення, суд врахувавши особу засудженого, його характеристику, кількість стягнень, які йому були оголошені протягом 2015-2018 років та дійшов висновку про те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, тому вважає подане клопотання передчасним.
Не погоджуючись з рішенням суду, засуджений ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Посилається на незаконність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, засуджений вказує, що в ВК-64 перебуває з 27.10.2015. За весь період відбування покарання має 12 стягнень, останнє з яких отримано у березні 2018 та 8 заохочень. Працевлаштований в господарській галузі установи на посаді пральника, отримує заробітну плату, до роботи ставиться сумлінно та відповідально. На протязі відбування покарання отримав професію електромонтера та токаря

На даний час керівництвом установи характеризується позитивно, дотримується вимог режиму, виконує вказівки та розпорядження адміністрації установи. За ініціативи начальника установи направлене подання про умовно-дострокове звільнення, оскільки заслуговує на вказану пільгу.

Просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою звільнити його умовно-достроково.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення прокурора проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р., умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції всебічно та об`єктивно дослідив дані про особу засудженого, надав їм належну оцінку в сукупності, як таким, які повно та всебічно характеризують особу ОСОБА_7 .

По даній справі ОСОБА_7 засуджений вироком Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області від 07.08.2015 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 4 місяці.
Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 22.03.2016 ОСОБА_7 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення у подвійному розмірі з 07.08.2015 по 20.10.2015.
Початок строку відбування покарання 07.08.2015 року, кінець строку відбування покарання 23.09.2020 року.
Так, відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_7 від 02.01.2020, останній перебуває в місцях позбавлення волі з 07.08.2015. За період перебування у СІЗО м.Полтави характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень, заохочень не мав.

З 23.10.2015 відбуває покарання в Полтавській виправній колонії № 64. За період з листопада 2015 по березень 2018 за порушення порядку відбування покарання 12 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі 3 рази поміщався до ДІЗО. Дані стягнення погашені у встановленому законом порядку.

З лютого 2017 по грудень 2019 року мав 7 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці і за виконання покладених обов`язків, додержання правил поведінки.

На даний час дотримується правил поведінки, працевлаштований робітником лазне-прального комбінату установи, до праці та виконання покладених обов`язків ставиться відмінно, з поставленими завданнями справляється.

Також колегія суддів бере до уваги і рішення комісії установи від 17.12.2018 якими було відмовлено засудженому у застосуванні пільг, як особі яка не довела своє виправлення.

Отже, досліджені характеризуючи дані на засудженого свідчать про нестабільну поведінку ОСОБА_7 на протязі всього періоду відбування покарання і хоча остання за часом характеристика і вказує на його виправлення, однак в сукупності з іншими даними за весь час відбування ним покарання не дає підстави вважати про його виправлення та сумлінне ставлення до праці.

Доводи апеляційної скарги засудженого про його працевлаштування, сумлінне ставлення до праці та позитивну характеристику вказують на позитивні зміни у його поведінці, які сталися на протязі останнього року, однак є недостатнім для висновку про його виправлення та не може слугувати доказом того, що засуджений твердо став на шлях виправлення та заслуговує на застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 в повній мірі не довів свого виправлення.
Таким чином, колегія судді не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст.405, 407, 539 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 20 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4