Провадження № 11-кп/4820/228/20
Справа № 677/137/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000560 від 17.12.2018 року, за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_8 на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 грудня 2019 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 грудня 2019 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Антоніни Красилівського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не має, не являється депутатом, раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік.
На підставі ст.76 КК України покладено на обвинуваченого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу не обрано.
Початком строку відбування покарання постановлено рахувати з дня звернення вироку до виконання.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_8 681,69 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди, а у решті позову відмовлено.

Як вбачається з вироку, 17 грудня 2018 року, близько 17 год. 00 хв. в с. Велика Салиха Красилівського району, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, йдучи по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 . Перебуваючи на території вказаного будинковолодіння, ОСОБА_7 підійшов до собаки, яка була прив`язана на ланцюгу, та взявши за ланцюг підняв її рукою догори. Вказану подію помітила ОСОБА_8 , яка підбігла до ОСОБА_7 та зробила йому зауваження, а ОСОБА_7 вступив з ОСОБА_8 у словесний конфлікт. Під час вказаного конфлікту - 17 грудня 2018 року близько 17 год. 05 хв., ОСОБА_7 , не переслідуючи наміру заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_8 , однак передбачаючи, що від поштовху, остання може впасти та отримати тілесні ушкодження, штовхнув правою рукою її в обличчя, внаслідок чого вона впала на землю спиною, при цьому вдарившись руками об землю, таким чином спричинив ОСОБА_8 необережне тілесне ушкодження у вигляді перелому лівої плечової кістки зі зміщенням, яке згідно висновку судово-медичної експертизи від 18.01.2019р. відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості, як такі що спричинили тривалий розлад здоров`я.

В поданій апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції змінити в частині цивільного позову щодо стягнення моральної шкоди та стягнути з обвинуваченого на її користь моральну шкоду в сумі 20 000 грн. у зв`язку з тим, що вирок суду в частині стягнення моральної шкоди за цивільним позовом є несправедливим та ухваленим із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
Стверджує, що розмір грошової компенсації моральної шкоди, спричиненої фізичним болем, стражданнями, хвилюванням за відновлення стану здоров`я та майбутнє повноцінне фізичне життя має становити 10 000 грн. Крім того, вважає, що розмір компенсації моральної шкоди, спричиненої їй протиправною поведінкою ОСОБА_7 має становити 5 000 грн., а шкоди, спричиненої зміною звичного ритму та способу життя має становити 5 000 грн.

В поданому запереченні обвинувачений вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить апеляційному скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора про необхідність залишення вироку без змін, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги потерпілої, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, винуватість ОСОБА_7 та кримінально - правова оцінка його дій не оскаржуються, а тому колегією суддів не перевіряються.

Згідно ч.ч.1,2 статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Цих імперативних вимог закону, судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ст. 128 КК України визнав повністю.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_7 за ст.128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження є вірною.

Покарання обвинуваченому призначено у відповідності до загальних засад, передбачених ст.65 КК України. При цьому, враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку, суд врахував, що обвинувачений по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, тому суд прийшов до обгрунтованого висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання в межах санкції ст.128 КК України, у виді обмеження волі з застосуванням положень ст.75 КК України та звільненням від відбування покарання з випробовуванням та з іспитовим строком і покладенням обов`язків визначених ст.76 КК України.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги потерпілої щодо неправильності вирішення судом цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов про її відшкодування.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Судом встановлено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпіла ОСОБА_8 отримала середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої плечової кістки із зміщенням, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Як вбачається з вироку суд визначив розмір моральної шкоди для потерпілої ОСОБА_8 у розмірі 5000 грн.

Враховуючи характер і глибину душевних, емоційних, моральних страждань, фізичний біль, яких зазнала потерпіла ОСОБА_8 внаслідок спричинення їй тілесних ушкоджень, їх тривалість, колегія суддів приходить до висновку, що сума у розмірі 5000 грн, що підлягає стягненню на користь потерпілої в рахунок відшкодування моральної шкоди є достатньою.
Підстав вважати вказану суму несправедливою колегія судів не вбачає.

Крім того, потерпілою не наведено переконливих доводів на обґрунтування того, що вирок суду в частині стягнення моральної шкоди за цивільним позовом є несправедливим та ухваленим із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
Виписка із медичної картки амбулаторної хворої ОСОБА_8 від 17.12.2018 року не підтверджує завданих моральних страждань, зміну ритму та способу життя на суму 20000 грн.
Таким чином, підстав для зміни вироку Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 грудня 2019 року немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:
Вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 грудня 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді: