В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2020 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5

законного представника

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003235 від 29.10.2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вись Маловисківського району Кіровоградської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, не працює, без реєстрації та без постійного місця проживання, раніше судимий 14.03.2018 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України призначено остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим три роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі ст. 76 КК України ОСОБА_4 зобов`язано: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

27.10.2019 року, близько 21:55 год., перебуваючи поблизу будинку № 27 по вул. Привокзальна в м. Біла Церква Київської області, ОСОБА_4 помітив неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , який проходячи на протилежній стороні вказаної вулиці, слухав музику на своєму мобільному телефоні марки «Meizu» моделі «M8» вартістю 3098 гривень 38 копійок, та в цей час у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння вказаним вище належним ОСОБА_5 майном. Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , діючи умисно, відкрито, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, наказав неповнолітньому ОСОБА_5 дістати зі своєї кишені мобільний телефон та віддати ОСОБА_4 . Усвідомлюючи злочинний намір ОСОБА_4 , спрямований на заволодіння мобільним телефоном, а також усвідомлюючи негативні наслідки, що можуть настати внаслідок невиконання вказівок ОСОБА_4 , неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 дістав з кишені належний йому мобільний телефон «Meizu» моделі «M8» та передав ОСОБА_4 , після чого останній з місця вчиненого злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 3098 гривень 38 копійок.

Таким чином, своїми діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінує мого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України не визнав.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 суду показав, що 27 числа (якого місяця він не пам`ятає), він йшов по вул. Фастівська в сторону вокзалу, було темно, він йшов напідпитку, побачив, що на іншій стороні дороги йде хлопчина у навушниках. Він ( ОСОБА_7 ) перейшов дорогу та пішов назустріч хлопцю. Протягнув до хлопця руку, запитав чи є в нього закурити. Хлопець похлопав себе по кишенях і відповів, що немає. Потім він запитав у хлопця чи є в нього гроші, на що останній відповів, що немає. Після цього він запитав чи є у хлопця мобільний телефон. На що хлопець відповів, що є, дістав телефон і віддав йому. Телефон був на вигляд новий, марки «Meizu». Він ( ОСОБА_7 ) запитав у хлопця пароль, хлопець показав йому, який пароль. Так було двічі. Потім він сказав хлопцю, що забирає в нього телефон, пояснив, що живе на вулиці, йому потрібні гроші, щоб купити собі поїсти, зводити дівчину в кафе, а хлопцеві ще куплять телефон. У хлопчини виступили сльози і він запитав чи можна забрати сім-карту. Він ( ОСОБА_7 ) сказав, що можна, після цього хлопець дістав з кишені булавку, вийняв сім-карту. Потім він похлопав хлопчину по плечу і вони розійшлися. Також зазначив, що це все бачив дідусь-сторож, який запитав у нього чи все добре, на що він ( ОСОБА_7 ) відповів, що потерпілий це його приятель. Вказував, що умислу на заволодіння телефоном в нього не було.

Незважаючи на повне невизнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні інкримінованого злочину, вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Вина обвинуваченого підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема:

= показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , який суду показав, що 27.10.2019 року він близько 22 години повертався додому, йшов по вул. Фастівській в м. Біла Церква до залізничного вокзалу. Побачив чоловіка, який переходив дорогу в його напрямку. Це був обвинувачений ОСОБА_7 , який підійшов, попросив закурити, на що він ( ОСОБА_8 ) відповів, що закурити немає, тоді ОСОБА_7 запитав чи є у нього гроші, на що він ( ОСОБА_8 ) відповів, що грошей немає. Після цього обвинувачений запитав чи має він телефон. Він ( ОСОБА_8 ) дістав мобільний телефон марки «Meizu», ОСОБА_7 висмикнув у нього з рук телефон, сказав, що забирає його собі. Потім двічі запитував у нього ( ОСОБА_9 ) пароль від телефону. Барбарош сказав, що живе на вулиці, йому телефон потрібніше, а йому ( ОСОБА_10 ) через місяць куплять новий телефон. Вказував, що в момент, коли ОСОБА_7 забрав у нього телефон відчував страх та переживання. Після цього вони розійшлися. Коли він ( ОСОБА_8 ) прийшов додому, то відразу не сказав мамі, що в нього викрали телефон, бо побоявся. Наступного дня попросив у мами мобільний телефон, щоб зателефонувати другу, тоді мама здогадалася, що з його телефоном щось не так і він зізнався у всьому мамі. 29.10.2019 року вони з мамою пішли до відділу поліції і написали заяву. Зазначив, що ніякого дідуся-сторожа під час події він не бачив.;

= показаннями свідка ОСОБА_6 , яка суду показала, що вона мама ОСОБА_5 27.10.2019 року її син ОСОБА_5 прийшов додому ввечері, нічого підозрілого вона не побачила. Наступного дня син попросив в неї телефон, щоб подзвонити другу, тоді вона запитала де його телефон, на що він ( ОСОБА_8 ) відповів їй що телефон вкрали та розповів їй про подію 27.10.2019 року. Після цього вони з сином пішли до відділу поліції та написали заяву.

Крім цього вина обвинуваченого підтверджується:

= витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003235 від 29.10.2019 року за ч. 2 ст. 186 КК України, внесені за заявою ОСОБА_5 (а.с. 53);

= заявою ОСОБА_5 від 29.10.2019 року про притягнення до відповідальності невідомого чоловіка, який 27.10.2019 року близько 21 год. 55 хв., перебуваючи поблизу будинку 27 по вул. Привокзальна в м. Біла Церква, відкрито заволодів належним йому мобільним телефоном марки «Meizu m8», чим спричинив йому шкоду на суму 3739 грн (а.с. 54);

= постановою про залучення законного представника потерпілого від 29.10.2019 року, відповідно до якої до кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003235 від 29.10.2019 року в якості законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 залученого його матір ОСОБА_6 (а.с. 56);

= заявою ОСОБА_6 від 29.10.2019 року про долучення до матеріалів кримінального провадження № 0003235 коробку від мобільного телефону «Meizu m8», товарні чеки на трьох аркушах та копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 (а.с. 57);

= протоколом отримання речей від 29.10.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_6 передала слідчому Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_11 коробку від мобільного телефону «Meizu m8», товарні чеки на трьох аркушах та копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 (а.с. 58, 59);

= протоколом огляду предметів від 29.10.2019 року, яким слідчий Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_11 в приміщенні службового кабінету № 311 провів огляд картонної коробки синього кольору від мобільного телефону. Під час огляду встановлено, що на лицьовій стороні даної коробки присутні написи «Meizu» та «М8». На тильній стороні даної коробки присутні написи: «ІМЕІ 1: НОМЕР_1 », «ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ». «MEID: 0619», «S/n 813HEDUC222NU». Коробка складається з основоної частини білого кольору та кришки синього кольору. Пошкоджень на коробці не виявлено, на тильній стороні коробки присутні голограми-наліпки та наліпки зі штрих-кодом (а.с. 60);

= ілюстративною таблицею до протоколу огляду предмету від 29.10.2019 року, на якій зображено два фото вигляд коробки з переду та з-заду (а.с. 61, 62);

= постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 29.10.2019 року в кримінальному провадженні № 0003235, відповідно до якої речовими доказами визнано коробку від мобільного телефону «Meizu» моделі «М8» та товарні чеки на трьох аркушах. Коробку від мобільного телефону передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , товарні чеки зберігати при матеріалах кримінального провадження (а.с. 63);

= товарними чеками на придбання мобільного телефону «Meizu» в кількості 3 шт. (а.с. 64);

= протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.10.2019 року та довідкою до нього, яке проведено в кабінеті № 311 Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області. Відповідно до даного протоколу в присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , законного представника потерпілого ОСОБА_6 неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 впізнав по фото № 3 чоловіка, який 27.10.2019 року близько 22.00 год. біля буд. № 27 по вул. Привокзальна, 27 в м. Біла Церква заволодів належним йому мобільним телефоном «Meizu М8». На фото № 3 зображений ОСОБА_4 (а.с. 65-67);

= заявою ОСОБА_4 від 30.10.2019 року про добровільну видачу ним мобільного телефону «Meizu М8» (а.с. 68);

= протоколом отримання предметів/речей від 30.10.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_4 передав мобільний телефон «Meizu» (а.с. 69);

= протоколом огляду предмету від 30.10.2019 року. Предметом огляду є мобільного телефону «Meizu». В ході огляду неповнолітній ОСОБА_5 в присутності законного представника ОСОБА_6 вказав на те, що впізнає вищевказане належне йому майно за зовнішніми ознаками та на те, що даним належним йому майном 27.10.2019 року близько 21 год. 55 год. відкрито заволодів незнайомий йому чоловік, що мало місце поблизу буд. № 27 по вул. Привокзальній в м. Біла Церква (а.с. 70);

= ілюстрованою таблицею до протоколу предмету від 30.10.2019 року із зображенням мобільного телефону «Meizu» (а.с. 71, 72);

= постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 30.10.2019 року в кримінальному провадженні № 0003235, відповідно до якої речовим доказом визнано мобільний телефон «Meizu» моделі «М8» (а.с. 73);

= розпискою ОСОБА_5 від 30.10.2019 року, відповідно до якої останній отримав на відповідальне зберігання мобільний телефон марки «Meizu «М8» (а.с. 74);

= висновком експерта судово-товорознавчої експертизи № 3151 від 04.11.2019 року, відповідно до якого ринкова вартість з урахуванням зносу бувшого у вжитку з 27.09.2019 року мобільного телефону марки

«Meizu» моделі «М8», об`ємом пам`яті 63 GB, станом на 27.10.2019 року складає 3098,38 грн (а.с. 76-80) та звітом про фактичні затрати на проведення експертизи, відповідно до якого вартість виконаних робіт становить 170 грн (а.с. 75);

= протоколом проведення слідчого експерименту від 16.11.2019 року та додатком до нього CD диском, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_4 вказав на місце вчинення злочину та розповів про події, які мали місце 27.10.2019 року (а.с. 91-94).

Всі вищевказані матеріали приймаються судом як допустимі та належні докази, оскільки вони складені слідчими відповідно до вимог КПК України, підписані всіма учасниками слідчих дій без зауважень.

Тобто, судом беззаперечно встановлено, що 27.10.2019, близько 21:55 год., перебуваючи поблизу будинку № 27 по вул. Привокзальна в м. Біла Церква Київської області, ОСОБА_4 помітив неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , який проходячи на протилежній стороні вказаної вулиці, слухав музику на своєму мобільному телефоні марки «Meizu» моделі «M8» вартістю 3098 гривень 38 копійок, та в цей час у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння вказаним вище належним ОСОБА_5 майном. Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , діючи умисно, відкрито, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, наказав неповнолітньому ОСОБА_5 дістати зі своєї кишені мобільний телефон та віддати ОСОБА_4 . Усвідомлюючи злочинний намір ОСОБА_4 , спрямований на заволодіння мобільним телефоном, а також усвідомлюючи негативні наслідки, що можуть настати внаслідок невиконання вказівок ОСОБА_4 , неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 дістав з кишені належний йому мобільний телефон «Meizu» моделі «M8» та передав ОСОБА_4 , після чого останній з місця вчиненого злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 3098 гривень 38 копійок.

Посилання в судовому засіданні обвинуваченого про те, що він не навмисно викрав у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Meizu» моделі «M8» спростовується показами потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_14 , слідчим експериментом за участі ОСОБА_4 , під час проведення якого ОСОБА_4 фактично підтвердив події, викладені у обвинуваченні, заявою про добровільну видачу ОСОБА_4 мобільного телефону, належного потерпілому.

Суд вважає, що органами досудового розслідування вірно кваліфіковані дії обвинуваченого за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, обставини справи.

Обставинами, які характеризують особу обвинуваченого є те, що особа на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, не має місця реєстрації та проживання, раніше судимий за злочин проти власності.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.

Суд приходить до висновку, що достатньою мірою для виправлення та упередження скоєння нових злочинів обвинуваченим є міра покарання, передбачена санкцією ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази: коробку від мобільного телефону марки «Meizu» моделі «M8» та мобільний телефон марки «Meizu» моделі «M8», які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити за потерпілим ОСОБА_5 .

Речовий доказ товарні чеки на 1 аркуші зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 170 (сто сімдесят) гривень процесуальних витрат у провадженні за проведення судово-товарознавчої експертизи № 3151 від 04.11.2019 року відповідно до вимог ст. 122 КПК України на користь держави в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до вказаного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14.03.2018 року і остаточно до відбуття ОСОБА_4 визначити покарання - 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання. До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 170 (сто сімдесят) гривень процесуальних витрат у провадженні за проведення експертизи на користь держави в повному обсязі.

Речові докази: коробку від мобільного телефону марки «Meizu» моделі «M8» та мобільний телефон марки «Meizu» моделі «M8», які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити за потерпілим ОСОБА_5 .

Речовий доказ товарні чеки на 1 аркуші зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, обвинуваченим - з дня отримання копії вироку.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому, законному представнику потерпілого та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1