Провадження № 1-кп/243/64/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року колегія суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю
секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
законних представників ОСОБА_8 , ОСОБА_9
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Слов`янськ кримінальне провадження № 0000033 від 01 квітня 2016 року у відношенні:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Артемівськ Донецької області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 18 березня 2014 року Артемівським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 104, 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;
2) 10 вересня 2015 року Артемівським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 125, ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України приєднано строк за вироком Артемівського міського суду Донецької області від 18 березня 2014 року, всього 4 роки 3 місяці позбавлення волі; на підставі ухвали Апеляційного суду Донецької області від 24 листопада 2015 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 125, ст. 70 КК України засуджений до 4 років 3 місяців позбавлення волі;
3) 03 березня 2015 року обвинувальний акт направлено до Артемівського міськрайонного суду Донецької області за ч. 2 ст. 186 КК України;
4) 30 березня 2015 року обвинувальний акт направлено до Артемівського міськрайонного суду Донецької області за ч. 1 ст. 125 КК України;
5) 29 лютого 2016 року обвинувальний акт направлено до Артемівського міськрайонного суду Донецької області за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України,
обвинувачуваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Орєхово-Василівка Артемівського району Донецької області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 03 липня 2015 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, на підставі ст. ст. 104, 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;
2) 31 березня 2016 року обвинувальний акт направлено до Артемівського міськрайонного суду донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України,
обвинувачуваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
До обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою до 03 травня 2020 року включно.
Прокурором ОСОБА_5 в судовому засіданні було заявлене клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтоване тим, що ризики, відповідно до яких було обрано цей запобіжний захід до теперішнього часу не відпали.
Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти вказаного клопотання прокурора, вказали що необхідності в обранні відносно обвинувачених запобіжного заходу у виді під вартою немає, оскільки вони продовжують відбувати покарання.
Обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник ОСОБА_7 також заперечували проти вказаного клопотання прокурора, вказали що необхідності в обранні відносно обвинувачених запобіжного заходу у виді під вартою немає, оскільки вони продовжують відбувати покарання.
Законні представники обвинувачених ОСОБА_8 й ОСОБА_9 , просили суд вирішити вказане клопотання на розсуд суду.
Колегія суддів, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З кримінального провадження слідує, що ОСОБА_10 може переховуватись від суду, оскільки він вчинив тяжкий злочин, покарання за яке передбачено законом у вигляді позбавлення волі від 8 до 15 років з конфіскацією майна, також може вплинути на потерпілу та свідків, що призведе до зміни їх показань, та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів. Крім того, ОСОБА_10 на момент вчинення вказаного кримінального правопорушення був неповнолітнім, не працював та не навчався, не одружений, не одноразово судимий за тяжкі та особливо тяжкі злочини, на сьогоднішній день шкода завдана потерпілій не відшкодована, мобільний телефон який було викрадено ним повернуто потерпілій тільки завдяки співробітникам поліції, а даний злочин вчинив відносно особи похилого віку, оцінюючи реальну перевагу у фізичному розвитку перед потерпілою, а також фактор переваги у кількості осіб, бо вказаний злочин він вчинив за попередньою змовою групою осіб, а тому колегія суддів приходить до переконання, що ризики, відповідно до яких обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на теперішній час не відпали, а тому вважає, що міра запобіжного заходу ОСОБА_10 обрана відповідно до діючого законодавства.
ОСОБА_11 може переховуватись від суду, оскільки він вчинив тяжкий злочин, покарання за яке передбачено законом у вигляді позбавлення волі від 8 до 15 років з конфіскацією майна, також може вплинути на потерпілу та свідків, що призведе до зміни їх показань, та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній неодноразово судимий за вчинення корисливих

злочинів. Крім того, ОСОБА_11 на момент вчинення вказаного кримінального правопорушення був неповнолітнім, не працював та не навчався, не одружений, не одноразово судимий за тяжкі та особливо тяжкі злочини, на сьогоднішній день шкода завдана потерпілій не відшкодована, мобільний телефон який було викрадено ним повернуто потерпілій тільки завдяки співробітникам поліції, а даний злочин вчинив відносно особи похилого віку, оцінюючи реальну перевагу у фізичному розвитку перед потерпілою, а також фактор переваги у кількості осіб, бо вказаний злочин він вчинив за попередньою змовою групою осіб, а тому колегія суддів приходить до переконання, що ризики, відповідно до яких обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на теперішній час не відпали, а тому вважає, що міра запобіжного заходу ОСОБА_11 також обрана відповідно до діючого законодавства.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про доцільність продовження обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-2, 7-29, 199, 217, 314-317, 334, 369-372 КПК України, Рішенням Конституційного суду України № 4-р/2019 від 13.06.2019 року, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Продовжити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 26 червня 2020 року включно.
Продовжити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 26 червня 2020 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду, обвинуваченим протягом семи днів з дня отримання копії ухвали, а іншими учасниками судового розгляду в той же строк з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3