Провадження № 1-кп/760/119/20
Справа № 760/6789/16-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002043 від 22 лютого 2016 р. по обвинуваченню:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каховка, Херсонської області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , із середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, дітей немає, раніше неодноразово судимого, останній раз 17 серпня 2018 Каховським міським судом Херсонської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Суми, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, дітей немає, раніше неодноразово судимого, останній раз 27 лютого 2014 р. Конотопським міськрайонним судом Сумської області до 2 років позбавлення волі за ч. 1 ст. 390 КК України до 2 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_10 будучи раніше судимий, а саме: 02.06.2000 року Каховським міськрайонним судом Херсонської області за ч.2 ст. 141, ч.1 ст. 143 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі; 21.02.2005 року Каховським міськрайонним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 142 КК України (в редакції 1960 року) до 7 років позбавлення волі з конфіскацією частини майна; 18.11.2010 року Каховським міськрайонним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; 08.06.2015 року Каховським міськрайонним судом Херсонської області за ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 395 КК України до 2 років позбавлення волі, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив нове умисне корисливе кримінальне правопорушення.
ОСОБА_11 , будучи раніше судимий, а саме: 21.02.2001року Зарічним районним судом м. Суми за ст. ст. 19 ч. 4 ст. ст. 17, ст. 141 КК України ( в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі; 06.09.2002 року Ковпаківським районним судом міста Суми за ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 185, 70, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 01.12.2006 року умовно-достроково на 10 місяців 7 днів; 20.03.2008 року Кролевецьким районним судом Сумської області за ч.3 ст.289, ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358, ст. 70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 18.11.2008 року Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч.2 ст. 186, ч. 3 ст. 289, ст. 70, 71 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі, 27 лютого 2014 р. Конотопським міськрайонним судом Сумської області до 2 років позбавлення волі за ч. 1 ст. 390 КК України до 2 років позбавлення волі.
Звільнившись з місць позбавлення волі, ОСОБА_11 , маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив нове умисне корисливе кримінальне правопорушення.
Так, 22.02.2016 приблизно о 12:40 годині з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , що вже засуджений 21 листопада 2019 року вироком Солом`янського районного суду від за даний злочин, знаходячись біля кіоску швидкого харчування, розташованого поблизу центрального входу до залізничного вокзалу станції Київ-Пасажирський, на пл. Вокзальній, 1 в Києві, помітивши раніше незнайомого ОСОБА_7 з метою відкритого викрадення майна останнього, вступили у злочинну змову між собою.

Реалізуючи свій злочинний умисел діючи у групі, спільно та узгоджено ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 приблизно о 12:50 годині 22.02.2016 року підійшли переду до потерпілого ОСОБА_7 , таким чином, щоб обмежити рух останнього. Після чого, ОСОБА_13 , діючи відповідно відведеної йому злочинної ролі висловив потерпілому вимогу надати їм грошові кошти, при цьому ОСОБА_11 , діючи в групі повідомив потерпілому, що вони збирають данину особам, які перебувають в місцях позбавлення волі та продемонстрував потерпілому свої татуювання на руках. ОСОБА_10 , в свою чергу, став погрожувати потерпілому застосуванням щодо нього насильства. Потерпілий ОСОБА_7 сприймаючи дану погрозу за реальну, дістав гроші в сумі 20 гривень та передав їх ОСОБА_13 . В свою чергу ОСОБА_10 почав словесно погрожувати потерпілому ОСОБА_7 фізичною розправою та вимагати щоб останній віддав всі кошти які при ньому є, оскільки грошей у сумі 20 гривень недостатньо. При цьому, ОСОБА_13 реалізуючи свій злочинний намір намагався своє правою рукою залізти до кишені потерпілого, однак в цей час потерпілий відхилився, після чого ОСОБА_13 почав словесно погрожувати потерпілому ОСОБА_7 фізичною розправою. Потерпілий ОСОБА_7 знову ж таки сприймаючи дані погрози за реальні та хвилюючись за своє життя та здоров`я, дістав зі своєї кишені гаманець, після чого ОСОБА_13 діючи спільно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного матеріального збагачення, вихватив в нього з рук даний гаманець та дістав з гаманця всі гроші в сумі 1530 гривень, а порожній гаманець повернув потерпілому назад. При цьому, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , згідно відведених їм ролей, діючи в групі, спостерігали за навколишньою обстановкою. Продовжуючи свої протиправні дії. ОСОБА_11 наказав потерпілому ОСОБА_7 дістати свій мобільний телефон з якого витягнути сім карту та віддати йому, а якщо він цього не зробить, то його будуть бити. Потерпілий ОСОБА_7 хвилюючись за своє життя та здоров`я дістав з кишені штанів у які був одягнений мобільний телефон марки «Impresion ІМ smart», ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ- 2: НОМЕР_2 , вартістю 1560 гривень з якого дістав свою сім-карту мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 та на вимогу ОСОБА_13 передав його йому. Заволодівши вище вказаним майном потерпілого, ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 з місця злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 3110 гривень.

Обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення визнали повністю, щиро розкаялися та повністю підтвердили зазначені в обвинувальному акті обставини.

Так, обвинувачений ОСОБА_10 вказав, що обставини, які зазначені в обвинувальному акті повністю відповідають дійсності. Зазначив, що вони втрьох підійшли до потерпілого ОСОБА_7 , що стояв біля кіоску із шаурмою. Коли підійшли до потерпілого, то стали так, щоб потерпілий не втік. ОСОБА_10 погрожував потерпілому насильством. Вже не пам`ятає, хто з трьох відібрав у потерпілого телефон та гроші, і вони пішли. Вказав, що розкаюється у вчиненому.

Обвинувачений ОСОБА_11 також вказав, що обставини, які зазначені в обвинувальному акті повністю відповідають дійсності. Зазначив, що втрьох підійшли до потерпілого ОСОБА_7 та стали так, щоб він не втік. ОСОБА_13 попросив у потерпілого 20 грн., коли потерпілий дістав гаманець, ОСОБА_13 побачив гроші та їх забрав. Після того, вони також забрали у потерпілого телефон і пішли до приміщення залізничного вокзалу, щоб здати телефон в ломбард. Там їх і затримали. Вказав, що розкаюється у вчиненому, шкоду потерпілому повністю відшкодував.

Показання обвинувачених відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наданими прокурором доказами і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

Вина обвинувачених підтверджується також показаннями потерпілого ОСОБА_7 . Так, потерпілий вказав, що 22.02.206 р. о 12.50 поїхав до Києва забрати зарплату. В Києві на вокзалі до нього підійшли троє - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , який і почав вимагати кошти. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 йому не заважали, а навпаки, оточили його. Потерпілий дістав 20 грн. та віддав ОСОБА_13 . ОСОБА_11 показав потерпілому татуювання та сказав, що вони збирають кошти для ув`язнених. Потерпілий їм відмовив. Тоді ОСОБА_13 поліз до кишені, а ОСОБА_10 йому погрожував, сказав: «Якщо хочеш цілий та здоровий доїхати додому, давай гроші».

Після того, ОСОБА_13 забрав гаманець, витягнув з нього 1530 грн. та віддав йому гаманець назад. ОСОБА_11 сказав; «Давай телефон». Він віддав телефон «Impresion ІМ smart» та вони пішли. Після цього потерпілий звернувся до поліції.

Вина обвинувачених підтверджується також дослідженими в судовому засіданні доказами:

1. Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22 лютого 2016 р., в якому потерпілий вказав, що троє невідомих йому осіб відкрито заволоділи його грошовими коштами та телефоном (Т.1, а.с. 182);

2. Даними протоколу огляду місця події від 22 лютого 2016 р., згідно якого в службовому кабінеті № 2 приміщення чергового відділення станції «Київ-Пасажирський» був оглянутий телефон марки «Impresion ІМ smart», що був виявлений у обвинуваченого ОСОБА_11 (Т.1, а.с. 185-186);

3. Даними протоколу огляду місця події від 22 лютого 2016 р., згідно якого в службовому кабінеті № 2 приміщення чергового відділення станції «Київ-Пасажирський» був оглянутий гр. ОСОБА_13 , при якому були грошові кошти в сумі 1613 грн (Т.1, а.с. 187-189);

4. Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 22 лютого 2016 р., виходячи із змісту якого ОСОБА_7 впізнав обвинуваченого ОСОБА_11 , як особу, що разом з іншими чоловіками погрожував застосуванням насильства щодо нього, якщо він не віддасть своє майно (Т.1, а.с 203-205).

5. Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 22 лютого 2016 р., виходячи із змісту якого ОСОБА_7 впізнав обвинуваченого ОСОБА_13 , як особу, що незаконно заволоділа його грошима та телефоном під погрозою застосування насильства (Т.1, а.с.206-208);

6. Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 22 лютого 2016 р., виходячи із змісту якого ОСОБА_7 впізнав обвинуваченого ОСОБА_10 , як особу, що разом з іншими чоловіками погрожував застосуванням насильства щодо нього, якщо він не віддасть своє майно (Т.1, а.с 209-212).

Враховуючи те, що обвинувачені раніше судимі за злочини майнового характеру та знову вчинили злочин, передбачений ст. 186 КК України, суд вважає за необхідне при кваліфікації даного діяння застосувати кваліфікуючу ознаку «повторність».

Суд вважає докази, надані прокурором у даному кримінальному провадженні, належними і допустимими, а вину обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, доведеною, оскільки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групи осіб, вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

Потерпілому від кримінального правопорушення завдана матеріальна шкода в сумі 3110 грн., яка відшкодована шляхом повернення майна.

Потерпілим ОСОБА_7 було заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в розмірі 9000 грн. та стягнення даної суми з ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 солідарно.

Так, в судовому засіданні встановлено, що дійсно злочином ОСОБА_7 була завдана моральна шкода, оскільки дане протиправне діяння вплинуло на його психічний стан, в нього виник стрес та був нервовий зрив. Крім того, він вимушений був 4 рази приїжджати на допит, на з`являючись на роботу, що порушило його звичайний життєвий ритм.

Однак, в матеріалах справи міститься власноруч підписана заява потерпілого ОСОБА_7 , в якій він зазначає, що ОСОБА_13 відшкодував йому моральну шкоду в повному обсязі, а саме 4 000 грн., також зазначив, що будь-яких претензій до нього не має.

Зважаючи на вищенаведені факти, суд вважає, що заява, написана та підписана ним власноруч свідчить про повне та належне відшкодування шкоди одним із обвинувачених, а тому вважає за необхідне задовольнити позов частково в частині несплаченої суми моральної шкоди.

При призначенні міри покарання обвинуваченим суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних, які раніше неодноразово судимі, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебувають.

Згідно характеристик наданих з ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_10 та ОСОБА_11 характеризуються посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого судом встановлено рецидив злочинів.

Обвинувачені є раніше неодноразово судимими особами, що свідчить про те, що вони на шлях виправлення не стали та належних висновків для своєї поведінки не зробили та вкотре вчинили корисливий злочин, спрямований на заволодіння чужим майном. А тому, з урахуванням зазначених обставин провадження, віку, стану здоров`я, відношення обвинувачених до вчиненого, суд дійшов до висновку про можливість перевиховання та виправлення обвинувачених тільки в умовах ізоляції від суспільства, оскільки вони представляють суспільну небезпеку для оточуючих.

Оскільки виправлення обвинувачених без відбування покарання є неможливим, правові підстави для застосування ст. 75 КК України при призначенні покарання відсутні.

Однак, враховуючи щире каяття обвинувачених, суд не вбачає підстав для застосування максимальної міри покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, що буде необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Доля речових доказів вирішується відповідно до ст. 100 КПК України. Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Таким чином, виходячи із зазначеного, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді чотирьох років та п`яти місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироками Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 08 червня 2015 року та Каховського міського суду Херсонської області від 17 серпня 2018 р. більш суворим покаранням, призначеним цим вироком визначити остаточне покарання ОСОБА_10 у виді позбавлення волі на строк чотири роки та п`ять місяців позбавлення волі, зарахувавши в строк покарання за даним вироком покарання відбуті повністю за попередніми вироками.

Початок відбування строку покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту набрання цим вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. Закону від 24.12.2015) зарахувати ОСОБА_10 строк затримання та попереднього ув`язнення у строк покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного цим вироком з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 22 лютого 2016 р. і по 22 лютого 2018 р. включно, а також на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в чинній редакції) починаючи з 6 грудня 2019 р. із розрахунку день за день.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний ОСОБА_10 у виді тримання під вартою - залишити без змін.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді чотирьох років та п`яти місяців позбавлення волі.
Початок відбування строку покарання ОСОБА_11 рахувати з моменту його фактичного затримання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. Закону від 24.12.2015) зарахувати ОСОБА_11 строк затримання та попереднього ув`язнення у строк покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного цим вироком з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 22 лютого 2016 р. і по 10 березня 2016 р. включно.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 задовольнити частково. Стягнути солідарно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 5000,00 грн. (п`ять тисяч грн. 00 коп.) відшкодування моральної шкоди.

Речові докази: мобільний телефон «Impresion ІМ smart», ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ- 2: НОМЕР_2 та гроші у сумі 1613 грн., які вилучені у ОСОБА_13 та передані на відповідальне зберігання потерпілому залишити у власності потерпілого ОСОБА_7 .

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1