Справа № 194/360/20
Номер провадження 1-кп/194/89/20
У Х В А Л А
про призначення до судового розгляду

20 травня 2020 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 листопада 2019 року за № 0000517 у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно обвинувального акту зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно обвинувального акту зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкаючого: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

26 березня 2020 року до Тернівського міського суду Дніпропетровської області надійшло кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 листопада 2019 року за № 0000517 відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України, судове провадження № 1-кп/194/89/20.

Згідно наданого до суду обвинувального акту, затвердженого начальником Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області відповідно до вимог КПК України, дотримані вимоги територіальної підсудності, угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві не встановлено.
В ході підготовчого судового засідання будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не заявлено.

Вислухавши прокурора, який доповів про можливість призначення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів до судового розгляду, а також думку учасників процесу, які не заперечували проти закінчення підготовчого провадження і призначення судового розгляду, суд дійшов висновку про призначення судового розгляду.

З метою підготовки до судового розгляду суд: визначає дату та місце проведення судового розгляду; з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд; з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; розглядає клопотання учасників судового провадження про: здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту, витребування певних речей чи документів; вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Відповідно до ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду, суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду, який має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

Таким чином, заслухавши думку учасників процесу про можливість призначення судового розгляду, суд дійшов висновку, що є всі достатні підстави для призначення судового розгляду.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою до 60 днів, оскільки він вчинив злочини в період іспитового строку, ніде не працює, не має постійного джерела доходів, не має міцних соціальних зв`язків, що дає підстави вважати, що ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі буде продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню, та може переховуватися від слідства та суду. Ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, про що надав відповідне письмове клопотання.

Також, прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 строку тримання під вартою до 60 днів, оскільки вона вчинила злочини в період іспитового строку, ніде не працює, не має постійного джерела доходів, не має міцних соціальних зв`язків, що дає підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі буде продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню, та може переховуватися від слідства та суду. Ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, про що надав відповідне письмове клопотання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання щодо продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, посилаючись на те, що прокурором подано клопотання з порушенням вимог КПК України, без надання підтверджуючих доказів наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Також посилався на можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту із застосування електронного засобу контролю, оскільки підзахисний має на утриманні малолітню дитину, яка періодично, за усною домовленістю з її матір`ю, мешкає з батьками обвинуваченого, має на утриманні батька - пенсіонера та який є інвалідом, тобто обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки, а ризики, заявлені у клопотанні, є припущеннями прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання щодо продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, оскільки підзахисна має на утриманні двох малолітніх дітей, має стійкі соціальні зв`язки, про що надав копії свідоцтв про народження дітей.
Обвинувачена ОСОБА_6 заперечувала проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою її реєстрації, зазначивши, що вона вже змінила спосіб життя, не є наркозалежною, має на утриманні малолітніх дітей.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважає за необхідне продовжити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17 липня 2020 року включно, виходячи з наступного.

За приписами ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2020 року було продовжено обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 червня 2020 року.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, підстав для скасування та зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не має, оскільки суд вважає встановленим існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та вони не зменшились, закінчити судовий розгляд до закінчення дії попередньої ухвали про тримання осіб під вартою не можливо.
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, скоєних в період іспитового строку.

Судом також враховано, що обвинувачена ОСОБА_6 має на утриманні малолітніх дітей, але не працює та не має офіційного джерела доходу, негативно характеризується за місцем мешкання, стан здоров`я обвинуваченої не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення. Обвинувачений ОСОБА_7 має на утриманні батька-інваліда, малолітню дитину, але не працює та не має офіційного джерела доходу, стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення.

Матеріали провадження не містять інших переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 під вартою та стороною захисту в судовому засіданні не доведені.
На думку суду, оскільки в цей час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та вони на теперішній час не зменшились, продовження обвинуваченим строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовувався цей вид запобіжного заходу.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім того, приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Таким чином, виходячи з діючих норм кримінально-процесуального кодексу України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать на даний момент належної поведінки обвинувачених під час розгляду кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання під вартою до 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 181, 183, 314-316, 331, 371-372 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Призначити по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 листопада 2019 року за № 0000517 у відношенні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України судовий розгляд у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області, який відбудеться 27 травня 2020 року о 13 годині 00 хвилин.

В судове засідання викликати прокурора, захисників, обвинувачених та свідків, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою в умовах Дніпропетровської установи виконання покарань № 4 строком по 17 липня 2020 року включно.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 , строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в умовах Дніпропетровської установи виконання покарань № 4 строком по 17 липня 2020 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1