справа № 208/2129/20
№ провадження 1-кс/208/597/20
УХВАЛА
Іменем України

07 квітня 2020 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в межах кримінального провадження №0000574 від 02.04.2020 за ч.1 ст.187 КК України, -

встановив:

Слідчий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вказаним погодженим з прокурором ОСОБА_4 клопотанням, прохав :

- Накласти арешт на мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4А» IMEI НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , вилучений у свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, надав слідчому судді клопотання про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, прохав клопотання про арешт майна задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, надала слідчому судді клопотання, згідно якого, вважала за можливе розглянути клопотання слідчого про арешт майна за її відсутності.

Законний представник потерпілого подала заяву про погодження із клопотанням та розгляд клопотання за її відсутності.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя враховує, що сторона обвинувачення на власний розсуд розпорядилася правом підтримати заявлене клопотання без своєї особистої участі, у письмовій формі та з документальним підтвердженням.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання вмотивоване тим, що 08.03.2020 приблизно о 18.55 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив приміщення Комунального закладу "Середня загальноосвітня школа №23" Кам`янської міської ради, розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., м.Кам`янське, вул.Братська 4, де побачив раніше незнайомого йому малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який знаходився біля зазначеного приміщення та в руці тримав мобільний телефон. В цей момент у ОСОБА_6 раптово виник протиправний умисел, спрямований на вчинення нападу на малолітнього ОСОБА_7 з метою заволодіння зазначеним мобільним телефоном, поєднаного із погрозою застосуванням ножа, тобто насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, усвідомлюючи те, що своїми діями він вчинює протиправне, поза волею власника, вилучення чужого майна, 08.03.2020 приблизно о 18.55 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 , перебуваючи біля приміщення Комунального закладу "Середня загальноосвітня школа №23" Кам`янської міської ради, розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., м.Кам`янське, вул.Братська 4, підійшов до малолітнього ОСОБА_7 , та, з метою придушення волі останнього до супротиву його протиправним діям, почав демонструвати останньому ніж, тримаючи його в руці та погрожуючи його застосуванням. Малолітній ОСОБА_7 сприйняв зазначену погрозу ножем як реальну, злякавшись за своє життя та здоров`я, у зв`язку із чим не чинив опору протиправним діям ОСОБА_6 . Таким чином ОСОБА_6 погрожував малолітньому ОСОБА_7 застосуванням насильства, небезпечного для його життя та здоров`я. Скориставшись тим, що внаслідок погрози застосування насильства було придушено волю малолітнього ОСОБА_7 до супротиву його протиправним діям, ОСОБА_6 сказав останньому, щоб той віддав йому мобільний телефон, який малолітній ОСОБА_7 тримав в руці. ОСОБА_7 , побоюючись застосування до нього насильства з боку ОСОБА_6 , передав останньому мобільний телефон "Xiaomi Redmi 4A ( НОМЕР_3 ) 2 GB / 16 GB", IMEI: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , який знаходився у тимчасовому користуванні малолітнього ОСОБА_7 та який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, для недопущення супротиву його протиправним діям зі сторони потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_6 наніс потерпілому ОСОБА_7 один удар рукояткою ножа, який він тримав правою рукою, в область носу, від чого потерпілий ОСОБА_7 відчув різкий фізичний біль.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, ОСОБА_6 , утримуючи викрадене майно при собі, побіг у напрямку пр. Аношкіна в м.Кам`янському, тобто залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Телефон «Xiaomi Redmi 4А» IMEI НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , 03.04.2020 було оглянуто та вилучено у свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі його добровільної згоди та долучено до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ.

Даний предмет має суттєве значення по кримінальному провадженню, як речовий доказ.

На думку слідчого, предмет клопотання відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, є речовим доказом та має доказове значення для встановлення фактичних обставин події кримінального правопорушення. Метою застосування арешту відносно предмету клопотання є запобігання можливості його приховування, знищення, пошкодження, псування, перетворення чи відчуження.

З положень ч. 1 ст. 170 КПК України слідує, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання про накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

З врахуванням обґрунтувань наведених у клопотанні, встановлено, що вилучений предмет, є доказом в межах даного кримінального провадження, та має суттєве значення для встановлення фактичних обставин, є речовим доказом згідно до постанови слідчого від 03.04.2020 року, що також підтверджено протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 02.04.2020 року, протоколом допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_7 від 02.04.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_5 , заяви ОСОБА_5 , протоколом огляду предмету від 03.04.2020 року.

Крім того, зазначений предмет, як речовий доказ в межах даного кримінального провадження підлягає в тому числі і експертному дослідженню, що потребуєбільш детального дослідження та проведення відповідних слідчих дій, у зв`язку з чим клопотання про накладення арешту, а саме заборони відчуження, розпорядження вищезазначеним предметом є обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

А тому, враховуючи вимоги ст.. 170 КПК України, підтверджено обґрунтованість заявленого клопотання, з підстав необхідності проведення ряду процесуальних дій в межах кримінального провадження, та з метою збереження речового доказу, унеможливлення його пошкодження та знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази, а тому арешт в заявленій частині підлягає частковому задоволенню, з залишенням права за власником майна на користування телефоном, що є в достатній мірі необхідним та таким, що забезпечить потреби кримінального провадження, та не обмежить права потерпілої особи щодо користування власністю, та є співмірним заходом із завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. 36, 131-132, 170-171, 173 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання слідчого, - задовольнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4А» IMEI НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , вилучений у свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово, на час накладення арешту, позбавив власника майна права на його відчуження та розпорядження, залишив за ним право на користування майном.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 ..

Скасування арешту майна проводиться в порядку передбаченому ст.. 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1