№ 336/1773/20
Пр. 1-кп/336/539/2020
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(НА ПІДСТАВІ УГОДИ ПРО ВИЗНАННЯ ВИНУВАТОСТІ)

28 травня 2020 року Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, що працює спеціалістом вищого розряду в товаристві з обмеженою відповідальністю «Калина Сервіс», зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 , проживає в квартирі АДРЕСА_2 , такого, що не має судимостей,

укладеною 30 березня 2020 року між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , про визнання останнім винуватості за ч. 1 ст. 263 КК України та погодження на призначення покарання за ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив незаконні дії з вибуховими речовинами та бойовими припасами за таких обставин.

Протягом 2002-2005 років ОСОБА_4 , керуючись умислом на придбання, носіння та зберігання бойових припасів та вибухових речовин під час розкопок у місцях бойових дій Другої Світової війни в районі села Калинівки Токмацького району Запорізької області у відсутність передбаченого законом дозволу придбав такі боєприпаси та вибухові речовини:

-дві бойові мінометні міни «8 cm Wgr.34» калібру 81 мм промислового виготовлення, які згідно з висновком експерта відносяться до бойових припасів;

-корпус бойової ручної оборонної осколкової гранати Щ-23, який містить в собі заряд бризантної вибухової речовини нормальної потужності тротил містить в собі заряд бризантної вибухової речовини нормальної потужності тротил масою 45 гр;

-корпус мінометної міни «5 cm Wgr.36», який містить в собі заряд бризантної вибухової речовини нормальної потужності тротил;

-заряд бризантної вибухової речовини нормальної потужності тротил масою 460 гр., наявний в бойових мінометних мінах «8 cm Wgr.34» калібру 81 мм, які зберігав в гаражі за адресою: АДРЕСА_3 , до їхнього вилучення 18 жовтня 2019 року під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді.

30 березня 2020 року між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 з участю захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання ОСОБА_4 винуватості за ч. 1 ст. 263 КК України та погодження на призначення покарання за ч. 1 ст. 263 КК України, відповідно до якої:

- підозрюваний беззастережно визнає себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за обставин, які викладені у письмовому повідомленні про підозру, обвинувальному акті та в цій угоді, щиро кається;

- сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто за злочин, що віднесений до категорії тяжких кримінально караних діянь, у виді чотирьох років позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України тривалістю в два роки.

Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про визнання винуватості, що передбачені ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні сторони просять про затвердження угоди.

Ознайомившись із змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст. ст. 471, 472 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, оскільки її умови не суперечать вимогам закону про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиї права, свободи та інтереси, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид та міра покарання, а також можливість звільнення від його відбування з випробуванням відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим законом про кримінальну відповідальність.

Перед затвердженням угоди про визнання винуватості суд переконався в тому, що обвинувачений розуміє:

- що він має право на судовий розгляді, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про допит свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

- наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України;

- характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

- вид покарання, а також умови звільнення від його відбування з випробуванням, а також зміст обов`язків, які приймає на себе одночасно із звільненням від відбування покарання з випробування.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, носіння та зберігання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття і сприяння органу досудового розслідування і суду у встановлені фактичних обставин вчиненого правопорушення, обтяжуючих його покарання обставин суд не вбачає.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати з проведення судової хіміко-вибухотехнічної експертизи у відповідності до правил ст. 124 КПК України належить покласти на обвинуваченого, стягнувши їх у доход держави.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості за ч. 1 ст. 263 КК України, укладену 30 березня 2020 року між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним за ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити, якщо обвинувачений протягом іспитового строку тривалістю в два роки не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього в силу ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази - уламки (залишки) корпусу бойової ручної оборонної осколкової гранати О-23, корпусу мінометної міни «5 cm Wgr.36» калібру 50 мм, дві бойові мінометні міни «8 cm Wgr.34» калібру 81 мм, первинну упаковку (металевий ящик), що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів УЛМЗ ГУНП в Запорізькій області, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 у доход держави процесуальні витрати з проведення експертизи у сумі 1570 грн. 10 коп.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

На вирок може бути подано апеляцію до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1