ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2107/2921/2012 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/325/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: скасування звільнення від
відбування покарання
У Х В А Л А
іменем України
17 березня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 23 грудня 2014 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новоолексіївка, Генічеського району Херсонської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засудженого вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 11 січня 2013 року за ч.3 ст.191 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на підприємствах усіх форм власності, строком на 2 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.4 ст.76 КК України, періодично з`являтись на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції.

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою суду задоволено подання Генічеського МРВ КВІ УДПтСУ в Херсонській області про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання, призначеного вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 11 січня 2013 року за ч.3 ст.191 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на підприємствах усіх форм власності, строком на 2 роки.

Судом встановлено, що 02.07.2013 року засуджений ОСОБА_7 без поважних причин не з`явився для реєстрації до інспекції, пояснивши це тим, що переплутав дні реєстрації, за що 09.07.2013 р. йому було винесено застереження у виді письмового попередження; 02.09.2013 року засуджений знову без поважних причин не з`явився для реєстрації до інспекції.
03.09.2014 року та 11.09.2014 року засудженому ОСОБА_7 за місцем його проживання були направлені виклики для прибуття до кримінально-виконавчої інспекції, за якими ОСОБА_7 не прибув. До Генічеського РВ УМВС було направлено подання на привід відносно засудженого на 02.10.2014 року, згідно якого, відповідно довідки ДІМ Генічеського РВ УМВС, пояснень дружини засудженого та матері засудженого ОСОБА_7 , він покинув місце свого проживання та відсутній за вказаною адресою декілька місяців, виїхав до АР Крим, точна адреса місця знаходження не відома.
У зв`язку із цим, суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 обов`язки, покладені на нього судом, не виконує, на шлях виправлення стати не бажає.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. В обґрунтування доводів указує, що судом першої інстанції не була надана належна оцінка обставинам справи. Зазначає, що починаючи з 07.02.2013 року регулярно з`являвся до інспекції кожний перший вівторок місяця, однак переплутав у липні 2013 року дні явки до кримінальної інспекції. З вересня 2013 року по вересень 2014 року регулярно з`являвся на реєстрацію, але в подальшому почав отримувати погрози від сторонніх осіб та поїхав до Автономної Республіки Крим і довгий час змушений був там переховуватись.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

При перевірці матеріалів кримінального провадження встановлено, що розгляд подання кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання, призначеного вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 11 січня 2013 року за ч.3 ст.191 КК України, було розглянуто без участі засудженого ОСОБА_7 , місце перебування якого не було встановлено.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 не було відомо про наявність постановленої ухвали відносно нього і відсутні відомості про направлення та вручення йому копії постановленого судового рішення у передбачений законом спосіб, колегія суддів дійшла висновку, що засудженим ОСОБА_7 не було пропущено строк на апеляційне оскарження, а тому не має підстав для його поновлення.

Що ж до доводів засудженого ОСОБА_7 щодо законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції при перевірці матеріалів провадження встановлено наступне.

Засуджений має права обвинуваченого, передбачені ст.42 КПК України, в обсязі, необхідному для його захисту на відповідній стадії судового провадження, як це передбачено ч.3 ст. 43 КПК України.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішити питання про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Згідно із ч.5 ст.539 КПК України у судове засідання викликається засуджений, його захисник, законний представник, прокурор.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції під час судового розгляду дотримано не було.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції розглянув подання Генічеського МРВ КВІ УДПтСУ в Херсонській області про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання, призначеного вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 11 січня 2013 року за ч.3 ст.191 КК України, за відсутності засудженого ОСОБА_7 ..

Відповідно до матеріалів провадження, з 2014 року ОСОБА_7 покинув місце свого проживання.

Судом було встановлено, що до Генічеського РВ УМВС було направлено подання на привід відносно засудженого ОСОБА_7 на 02.10.2014 року, згідно якого, відповідно довідки ДІМ Генічеського РВ УМВС, пояснень дружини засудженого та матері засудженого гр. ОСОБА_7 , він покинув місце свого проживання та відсутній за вказаною адресою декілька місяців, виїхав до АР Крим, точна адреса місця знаходження не відома.
03.10.2014 року відносно засудженого ОСОБА_7 було проведено першочергові розшукові заходи. Згідно повідомлень з Херсонської обласної психіатричної лікарні (вих. 1404) та Херсонської обласної клінічної лікарні (вих. 1254/01-08) засуджений не звертався та на лікуванні не перебував.
Відповідно повідомлення обласного протитуберкульозного диспансеру від 17.10.2014 року засуджений на лікуванні не перебував. За інформацією обласного СМЕ від 22.10.2014 року труп гр. ОСОБА_7 у період з 01.10.2014 року не досліджувався. За медичною допомогою до медичних установ не звертався.
За викладеного встановлено, що на час розгляду подання відносно засудженого ОСОБА_7 суду було відомо, що він зник і його місцеперебування не встановлено.

Попри це, судом не було вирішено питання про зупинення провадження щодо ОСОБА_7 до його розшуку.

Отже, розглянувши подання за відсутності засудженого ОСОБА_7 , участь якого у судовому засіданні є обов`язковою, суд не забезпечив реалізацію права засудженого на захист своїх прав та інтересів, чим порушив загальні засади кримінального провадження, передбачені ст.7 КПК України, та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 року, що відповідно до ст.ст. 412, 415 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і є безумовною підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Допущені судом першої інстанції порушення закону, перешкодили суду ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення, тому апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 , в якій ставиться питання про скасування судового рішення, належить задовольнити частково.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою, тому її слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

При новому розгляді суд повинен з дотриманням вимог КПК України вирішити питання про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання, призначеного вироком, за його участю, і прийняти законне та обґрунтоване й належним чином умотивоване рішення.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 23 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий судовий розгляд у Генічеському районному суді Херсонської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4