Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа №279/3488/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростень Житомирської області кримінальне провадження щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Коростень Житомирської області , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, не інваліда, не депутата, не військовозобов"язаного, не працюючого, осіб на утриманні не має, не одруженого, раніше не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_6 , 28 травня 2017 року о 00 годин 50 хвилин ,перебуваючи біля будинку №72-а по вулиці Шевченка в м. Коростень, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій , діючи умисно з корисливих спонукань, відкрито заволодів майном потерпілої ОСОБА_7 , а саме шляхом ривка правої руки зірвав з шиї останньої золотий ланцюжок вагою 2,5 г вартістю 3250 гривень та золоту ладанку , яка знаходилася на вказаному ланцюжку вагою 1,5 г вартістю 1950 гривень, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 5200 гривень.

Своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), ОСОБА_6 , вчинив злочин передбачений ч.1ст.186 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1ст.337 КПК України. Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 винним себе у вчиненні злочину не визнав, пояснив, що даний злочин він не вчиняв, з потерпілою він не знайомий, до протиправного заволодіння її майна не причетний. Захист погодився з думкою прокурора щодо міри покарання обвинуваченого.

Незважаючи на захисну позицію обвинуваченого ОСОБА_6 , його вина у вказаному злочині в повному обсязі підтверджується , крім власне його показань, в яких не заперечуються окремі обставини з фактичного боку, дослідженими судом доказами, які не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості, а у сукупності та взаємозв"язку є достатніми для того, щоб критично оцінити захисну версію обвинуваченого та довести його винуватість поза розумним сумнівом. Так, потерпіла ОСОБА_7 , показала, що 28 травня 2017 року вона поверталася із святкування дня міста разом із своїм співмешканцем ОСОБА_8 , котрий пішов декілька метрів попереду. Зненацька у неї ОСОБА_9 зірвав золоту ланцюжку та золоту ладанку, схвативши її за волосся та повернувши голову назад. Вона добре впізнала ОСОБА_6 . Перші неправдиві покази в судовому засіданні дала під тиском матері обвинуваченого, яка постійно телефонувала та погрожувала їй фізичною розправою. Сплутати ОСОБА_6 з іншою особою вона категорично не могла, оскільки бачила його обличчя майже впритул і запам"ятала надовго. Добре пам"ятає його одяг, оскільки перед цим бачила його в районі залізничного вокзалу, вважає, що ОСОБА_6 саме з того місця наблюдав за нею та її чоловіком.

Свідок ОСОБА_8 ствердив у судовому засіданні , що був очевидцем вказаного злочину. Повністю підтвердив обставини , які показала потерпіла ОСОБА_7 . Він проходив на метрів 5-6 вперед. Почув як ОСОБА_6 запитав у його дружини чи їй не погано, разом з тим, схватив її за волосся, нагнув голову назад і зірвав золоту ланцюжку та ладанку. Вказані показання свідка ОСОБА_8 знайшли своє повне підтвердження під час безпосереднього дослідження судом протоколу слідчого експерименту від 28.08.2017 року. Під час цієї слідчої дії свідок на місцевості продемонстрував маршрут та напрямок руху його та потерпілої, а за ними - обвинуваченого, як ОСОБА_6 , зірвавши золоті прикраси з ОСОБА_10 , побіг в сторону вокзалу.

Разом з тим, як потерпіла так і свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні прямо вказали на обвинуваченого ОСОБА_6 як на особу, яка відкрито викрала золоті прикраси потерпілої, чим були усунуті всі можливі сумніви в категоричності тверджень потерпілої.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.05.2017 року, потерпіла ОСОБА_7 заявила про відкрите заволодіння золотим ланцюжком з ладанкою 28.05.2017 року в м. Коростень. Вказані обставини злочину, зокрема, і щодо одягу нападника ( чорний блайзер, спортивна бордова кофта з капюшоном,чорні брюки, джинсові кросівки), місця вчинення злочину знайшли своє відтворення у заяві потерпілої про злочин, протоколі огляду місця події, які були досліджені судом.

Згідно з протоколом пред"явлення особи для впізнання за фотознімками від 06 червня 2017 року(а.с.41) потерпіла за сукупністю ознак обличчя, тілобудови та зовнішніх прикмет впізнала ОСОБА_6 , розміщеного під №2. Достовірність зафіксованих результатів цієї слідчої дії потерпіла в суді підтвердила, послідовно наполягаючи на тому, що саме ОСОБА_6 пограбував її.

Суд приймає до уваги, що вказані показання потерпілої також знайшли своє повне підтвердження під час дослідження судом протоколу слідчого експерименту від 28 серпня 2017 року. Даний експеримент було проведено за участю потерпілоої у присутності понятих , під час якого потерпіла з усією повнотою продемонструвала місце та спосіб, у який ОСОБА_6 шляхом ривка з її шиї заволодів золотим ланцюжком та ладанкою.

Частиною 7 статті 228 КПК України передбачено вимоги щодо пред"явлення особи для впізнання за фотознімками. Як видно із наданих протоколів вказані вимоги були виконані.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ствердили, що були присутні в якості понятих при проведенні слідчих дій. Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що при проведенні досудового розслідування потерпіла ОСОБА_10 та свідок ОСОБА_8 достеменно стверджували, що саме ОСОБА_6 пограбував потерпілу.

Показання вказаних свідків, які не є між собою знайомими, узгоджуються між собою в деталях , відповідають іншим задокументованим даним, які були одержані стороною обвинувачення як докази, суд визнає їх достовірними і кладе в основу вироку.

Оцінюючи за таких даних показання обвинуваченого та потерпілої, які дійсно суперечать одні іншим в частині причетності до вчиненого злочину саме обвинуваченого ОСОБА_6 , як зацікавлених осіб, суд бере до уваги те, що показання як обвинуваченого, так і потерпілої, є відтворенням послідовних протилежних позицій, перший наполягав на своїй непричетності до злочину, а остання - вказувала на нього як на особу, що вчинив злочин, відтак забезпечено повний доказовий паритет; показання потерпілої повністю узгоджуються з показаннями свідків.

Враховуючи проведений ретельний та об"єктивний аналіз доказів, суд визнає достовірними показання потерпілої проо обставини свого пограбування, причетність до цього ОСОБА_6 , оскільки ці її показання є не тільки послідовними, а й підтверджені іншими наведеними доказами, об"єктивність та безсторонність джерел походження яких є для суду безсумнівною.

За таких обставин, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін, оцінивши кожний поданими сторонами доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв"язку , вважає доведеним те, що 28 травня 2017 року о 00 годині 50 хвилин, ОСОБА_6 , відкрито заволодів майном потерпілої ОСОБА_7 , а саме шляхом ривка правої руки зірвав з шиї останньої золотий ланцюжок та золоту ладанку, а тому ці дії кваліфікує за ч.1ст.186 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання. Обвинувачений працездатного віку, по місцю проживання характеризується позитивно, на спеціалізованих обліках не перебуває, раніше не судимий. Обставиною, що пом"якшує покарання суд вважає молодий вік, першу судимість. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. Вчинений злочин є злочином середньої тяжкості. Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

З врахуванням наведеного, думки потерпілої, предмету злочинного посягання та його вартості, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, а тому обирає покарання відповідно до санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинений злочин у виді штрафу в сумі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Цивільний позов не заявлений. Арешт на майно не накладався.

Судові витрати відсутні. Запобіжний захід не обирався. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 268, 371,373, 376 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1ст.186 КК України та призначити покарання 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Речовий доказ: диск з записом відеокамер з залізничного вокзалу ст. Коростень за 28.05.2017 року - залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000924.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору . Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку його копія надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1