Справа № 714/105/20
Провадження № 1-кп/714/39/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2020 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5
потерпілого: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Герца кримінальне провадження №0000202 від 03.10.2019 року відносно обвинуваченого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Тернавка Герцаївського району Чернівецької області та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , що проживає АДРЕСА_2 , з середньою технічною освітою, розлученого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 , 03 жовтня 2019 року біля 18 години 40 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «PEUGEOT PARTNER», номерний знак НОМЕР_1 , рухався, по автодорозі Т-26-04 сполученням «Чернівці-Герца-КПП Дяківці», яка розташована в межах населеного пункту с. Молниця Герцаївського району Чернівецької області, на швидкості більше 50 км/год., а саме відповідно до комплексної фото-технічної та судової авто технічної експертизи №521-А від 09.12.2019 року, на швидкості 97,1 км/год., що перевищує допустиму норму в межах населеного пункту. Проїжджаючи 23 км. + 470 м. вказаної автодороги, наближаючись до електроопори ПЕП № 1 ТП 28, водій ОСОБА_5 проявив самовпевненість у своїх діях, не врахувавши дорожньої обстановки та неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, маючи можливість, шляхом своєчасного застосування гальмування, уникнути зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який здійснював маневр розвороту з узбіччя дороги в напрямку м. Чернівці та допустив зіткнення з останнім в межах зустрічної смуги руху. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля марки «ЗАЗ 110307», номерний знак НОМЕР_2 » ОСОБА_6 згідно висновку СМЕ № 1057 мд від 08.11.2019 заподіяно тілесні ушкодження у виді закритого перелому 8-го ребра зліва п. 2.1., які відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я, посттравматичний розрив діафрагми зліва п. 2.2, які відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя. Дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_5 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б) та 12.4 Правил дорожнього руху, які вимагають від водія:

- п. 1.5: Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3 п.п б: Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.4: У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортними засобами, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю. Пояснив, що ДТП сталось через його неуважність за кермом. Він їхав на технічно справному автомобілі на швидкості біля 90- 100 км/год., по ходу його руху на узбіччі стояли три автомобіля, останній з їх ряду почав рух, він не впевнився в маневрі автомобіля під керуванням потерпілого, не збавив швидкість руху , вийшов на обгін та допустив зіткнення. Потерпілому відшкодував завдані збитки і оплатив лікування, тому останній претензій до нього немає. Просить не карати його суворо,не позбавляти його волі, а також прав на керування, оскільки його робота пов`язана із водінням автомобіля, обіцяє бути уважнішим за кермом та більше подібного не вчиняти, дуже шкодує про вчинене та розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні суду пояснив, що 03 жовтня 2019 року біля 19 години їхав на своїй машині та при здійсненні розвороту попередньо подивився у дзеркало заднього виду, щоб продовжувати маневр та зненацька відчув удар у свій автомобіль. Додав, що водій ОСОБА_5 йому відшкодував шкоду у повному обсязі та оплатив лікування. Крім цього визнав і себе частково винуватим, можливо був не достатньо уважним,на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення, тому просить не карати обвинуваченого суворо, не позбавляти його волі та прав керування транспортними засобами. Претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження усіх доказів щодо обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюється, вислухавши показання потерпілого щодо обставин злочину, пояснення обвинуваченого, в яких він визнав повністю свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, переконавшись у добровільності та істинності позицій учасників процесу, роз`яснивши учасникам процесу порядок та наслідки розгляду справи в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає повністю доведеною вину ОСОБА_5 у діях, що виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, як такі що небезпечні для життя.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стані правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

При призначенні виду та міри покарання суд, у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховує тяжкість скоєного обвинуваченим ОСОБА_5 злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, розкаюється у вчиненому, має на утриманні неповнолітню дитину , раніше не судимий, думку потерпілого, який просив не карати суворо обвинуваченого, оскільки той відшкодував йому моральну шкоду та претензій до нього немає, відшкодування матеріальної шкоди покладає на страхову компанію.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин що обтяжують покарання не встановлено.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриття злочину.

Частиною 2 ст. 65 КК України, передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, думку потерпілого, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи вищенаведене, а також ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд вважає за можливе застосувати при призначенні покарання обвинуваченому положення ст. 75 КК України, а саме звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку, одночасно поклавши на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

З урахуванням характеру вчиненого злочину,особи обвинуваченого, суд визнає можливим збереження за обвинуваченим права керувати транспортними засобами.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно дост.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз, відповідно до ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного вироком основного покарання з випробовуванням, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов'язки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_5 періодично з'являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів Чернівецького НДЕКЦ МВС України, у зв`язку з проведенням експертиз: судової авто-технічної експертизи № 432-А від 31.10.2019 у розмірі 1256 грн. 08 коп., судової авто технічної експертизи №431-А від 31.10.2019 у розмірі 1256 грн., 08 коп., судової авто-товарознавчої експертизи №508-Р від 04.12.2019 у розмірі 1570 грн. 10 коп., судової авто товарознавчої експертизи №509-Р від 04.12.20219 у розмірі 1570 грн. 10 коп., комплексної фото-технічної та судової авто технічної експертизи №521-А від 21.12.2019 у розмірі 1099 грн., 07 коп., інженерно - транспортної експертизи №9/20-29 від 22.01.2020 у розмірі 3768 грн., а всього на загальну суму 10 519 (десять тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) грн. 43 коп.

Речовий доказ по справі - автомобіль марки «PEUGEOT PARTNER», номерний знак НОМЕР_3 ,який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_5 залишити йому за належністю .

Речовий доказ по справі - автомобіль марки «ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 , залишити йому за належністю.

Речовий доказ по справі - відеореєстратор «Prestigio» із micro SD флеш-картою Samsung Evo Plus об`ємом 32 Гб, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Герцаївського ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області повернути власнику ОСОБА_5 .

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: