Справа № 308/8012/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород матеріали обвинувального акту по кримінальному провадженні відомості про яке 04.06.2015 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001801 по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення :
прокурора - ОСОБА_4
сторони захисту:
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
02.06.2015 року близько 16 год. 35 хв. ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні «Приват Банку», що розташований по пр. Свободи, 3, в м. Ужгороді, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, шляхом вільного доступу таємно викрав із поверхні столу мобільний телефон марки «Fly iq 456» IMEI: НОМЕР_1 та ІМЕI: НОМЕР_2 , чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1386 грн. 00 коп.
Вказана справа надійшла до суду з обвинувальним актом.
Органом досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Матеріли кримінального провадження перебували на розгляді судді ОСОБА_8 .
Розпорядженням керівника апарату Ужгородського міськрайонного суду від 14.03.2019 р. призначено повторний автоматизований перерозподіл справи №308/8012/15-к, у зв`язку із закінченням п`ятирічного строку повноважень судді ОСОБА_8 .
Захисник обвинуваченого звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності в порядку ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, посилаючись на те, що ОСОБА_5 вчинив злочин 02 червня 2015 року, вчинений ним злочин, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а тому вважає що наявні всі підстави щодо його звільнення від кримінальної відповідальності в порядку ст. 49 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 185 ч.1 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження за його обвинуваченням. Надав до суду письмову заяву.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання захисника про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 185 ч.1 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття даного кримінального провадження.
Суд, заслухавши клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 , думку прокурора, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналогічне положення містить ч. 1 ст.285 КПК України, відповідно до якої особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у постанові «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, лише за умови, якщо особою вчинено суспільно-небезпечне діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1)два роки-у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки-у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості; 4) десять років-у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України визнається благополучне закінчення певних строків давності з дня вчинення злочину до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа засуджена за вчинений нею злочин певної тяжкості.
Благополучним визнається таке закінчення зазначених строків давності, протягом яких особа, що вчинила злочин, виконала дві умови:
- не ухилялася від слідства або суду;
- не вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений.
Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.
Як встановлено судом, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, (в редакції, яка діяла на час вчинення злочину), який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до середньої тяжкості і санкція якого передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років (в редакції, яка діяла на час вчинення злочину).
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 був вчинений 02 червня 2015 року з цього часу минуло більше п`яти років, перебіг строків давності не переривався і не зупинявся, обвинувачений не ухилявся від суду, тобто є всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч.1 ст. 49 КК України.
Таким чином на даний момент строк давності за вказане кримінальне правопорушення є таким, що минув, а тому у суду відсутні підстави щодо відмови в задоволенні заявленого клопотання.
Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Обставин, які би виключали звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ст. 185 ч.1 КК України та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності судом не встановлено.
За таких обставин, суд, за наявності згоди ОСОБА_5 , приходить до висновку про необхідність звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.
Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.
Матеріали кримінального провадження містять документально підтвердженні витрати держави на проведення експертизи, тому вони підлягають стягненню з обвинуваченого.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст.100 КПК України.
Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, документи, що є речовими доказами, залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Суду не надано постанов про визнання речей речовими доказами у кримінальному провадженні, а відтак відсутні дані про наявність чи відсутність у кримінальному провадженні речових доказів.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_9 не обиралась.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.cт. 12, 49, ст. 185 ч.1 КК України, п. 2 ч. 2 ст. 284, ст. 285 288, 369-371, КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката - ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення передбачене ст. 185 ч.1 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001801 від 04.06.2015р. стосовно ОСОБА_3 за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності провадженням закрити.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_9 не обирати.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по справі в розмірі 306, 90 гривень за проведення судової експертизи.
Копію ухвали учасникам кримінального провадження вручити негайно після її проголошення.
Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає закон-ної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1