ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1811/20 Справа № 192/2254/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2020 року у кримінальному провадженні №0000472 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2020 року ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у вигляді 4 ( чотирьох ) років позбавлення волі .
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом поглинення менш суворих покарань призначених цим вироком та вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11.11.2016, більш суворим, призначеним вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.07.2019, визначивши до відбуття одинадцять років позбавлення волі з конфіскацією усього належного особисто йому майна.
Строк відбування основного покарання ОСОБА_7 вирішено відраховувати з дня набрання вироком законної сили.
Зараховано в строк відбування призначеного покарання перебування ОСОБА_7 під вартою з 10 березня 2016 року по 06 травня 2016 року та з 24 квітня 2017 року по 01 листопада 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Зараховано в строк відбування призначеного покарання перебування ОСОБА_7 під вартою з 02 листопада 2019 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирішено долю речових доказів.
ОСОБА_7 визнано винним за те, що він, в ніч з 09.03.2016 на 10.03.2016, маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна разом з двома особами, відносно яких кримінальне провадження виділено в окреме провадження, досягли попередньої змови на таємне викрадення чужого майна та на автомобілі ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 прибули в смт. Солоне Солонянського району.
10.03.2016 року приблизно о 02:00 годині знаходячись на вул. Гагаріна в смт. Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, побачили біля ринку в смт. Солоне магазин з назвою «Меблі», який розташований за адресою: смт. Солоне, вул. Гагаріна, 34. Після чого, керуючись злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб з корисливих спонукань та з метою особистої наживи, ОСОБА_7 разом із особою, матеріали кримінального провадження щодо якого виділено в окреме провадження, шляхом пошкодження навісних замків на вхідних дверях приміщення вказаного магазину проникли в приміщення магазину, поки інший співучасник злочину, матеріали кримінального провадження щодо якого виділено в окреме провадження, залишився на відкритій місцевості навпроти входу поряд з вказаним магазином слідкувати за обстановкою навколо. Далі, ОСОБА_7 разом із першим співучасником, знаходячись у приміщені магазину з назвою «Меблі», який розташований за адресою: смт. Солоне, вул. Гагаріна, 34 Солонянського району Дніпропетровської області, діючи з корисливих мотивів та особистої наживи поскладали у мішки майно з орендованої торгівельної площі в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з дитячого магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що належить ОСОБА_9 , на загальну суму 14780 гривень 50 копійок, після чого за підозрою у викритті їх злочинних дій з частиною даного майна складеного у мішки, покинули вищевказаний магазин, тобто виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, однак не отримали можливості розпорядитися викраденим майном з причин, які не залежали від їх волі, так як за межами вказаного магазину поблизу будинку № 13 по вул. Шевченка Солонянського району Дніпропетровської області були затримані місцевими мешканцями смт. Солоне Солонянського району Дніпропетровської області.
Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржуваний вирок відносно ОСОБА_7 в частині призначення покарання змінити.
Важати засудженим ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим покаранням за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.07.2019, остаточно визначити покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком на 11 років з конфіскацією всього належного йому майна. В іншій частині вирок залишити без змін.
Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11.11.2016 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України ( злочин вчинений в період часу з 09.03.2016 -10.03.2016) до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Апеляційним судом Дніпропетровської області від 14.02.2017 року вказаний вирок скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції, однак суд першої інстанції, при визначенні остаточного покарання ОСОБА_7 , застосував положення ч. 4 ст. 70 КК України до покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11.11.2016 року.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11.11.2016 року ОСОБА_7 був засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.02.2017 року вказаний вирок скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.
30.06.2017 року матеріали стосовно ОСОБА_7 були виділені в окреме провадження, у якому був постановлений оскаржуваний вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2020 року.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора що при визначенні остаточного покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції невірно застосував положення ч. 4 ст. 70 КК України до покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11.11.2016 року.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2020 року - підлягає частковій зміні.
Керуючись ст.ст.407, 409 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2020 року у кримінальному провадженні №0000472 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України задовольнити.
Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2020 року у кримінальному провадженні №0000472 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України змінити в частині призначення покарання.
Вважати засудженим ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим покаранням за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.07.2019, остаточно визначити покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком на 11 років з конфіскацією всього належного йому майна.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4