Номер провадження:1-кп/521/1008/19
УХ ВАЛА

20 грудня 2019 року
Малиновський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиногвського районного суду м. Одеси кримінальне провадження відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Біляївського району, с. Усатово, громадянина України, українця, не маючого офіційного місця роботи та навчання, з середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-25.03.2010 р. Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 289 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
-13.10.2010 р. Біляївським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 185, 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 22.09.2014 року умовно-достроково на строк 1 рік 10 місяців 13 днів,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
24 жовтня 2019 року судом було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 строком на 60 діб, дія якої спливає 23.12.2019 року.
Прокурор просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 у зв`язку з ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.
Захисники заперечували щодо продовження строку запобіжного заходу та просили скасувати обраний запобіжний захід та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
ОСОБА_6 підтримав клопотання захисників та просив його задовольнити.
Вислухавши думку сторін по справі, перевіривши обвинувальний акт, суд приходить до висновку про доцільність продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів, з наступних підстав.
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строків утримання під вартою обвинуваченому, суд керується вимогами ст. 177 КПК України.
Так, відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на них процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, які будуть перешкоджати судовому провадженню.
При вирішенні питання про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою у відношенні обвинуваченого, суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим особи, яка скоїла тяжкий злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі від чотирьох до восьми років, неможливість обрання в силу приписів ч.5 ст. 176 КПК України інших видів запобіжних заходів, а також що знаходячись на свободі обвинувачений, можє переховуватися від суду і незаконно впливати свідків. (ч.1 ст. 177 КПК України). Судом також враховуються дані про особистість обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, майновий та сімейний стан, міцність соціальних зв`язків за місцем його проживання та інші характеризуючи його дані.
В зв`язку з цими обставинами, суд вважає наявними ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому, та приходить до висновку про доцільність продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Під час вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу суд враховує наступне.
ОСОБА_6 , раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, обвинувачується у вчиненні уримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України за кваліфікуючими ознаками закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, який є особливо тяжким злочином, за який передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, має слабкі соціальні зв`язки: не одружений, утриманців не має.
Крім того, захисниками обвинуваченого ОСОБА_6 не надано підтвердж ОСОБА_6 , та надана характеристика з місця роботи за 2009 р. та 2010 р. не може являтися підставою для звільнення з під варти, так як ОСОБА_6 довгий час знаходиться під вартою, більш як 2 роки.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Таким чином, суд вважає, що наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і що необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .
Метою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні, які ще не допитані.
Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.
Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, який відноситься до особливо тяжких злочинів, тому на підставі ч.3 ст. 183 КПК України йому необхідно визначити заставу у розмірі 96 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 грн.
Відповідно до ч.7 ст. 182 КПК України обвинувачений або заставодавець має право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182 , 183, 199, 331, 369, 371-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Клопотання прокурора задовольнити частково.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах ОУВП № 21 в Одеській області відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 діб і строк дії ухвали суду щодо продовження строку запобіжного заходу відносно нього дійсний до 18 лютого 2020 року включно.
На підставі п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України встановити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України - встановити у розмірі 96 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в перерахунку становить 201 792 гривень.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу.
Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати до Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, прокуратури Одеської місцевої прокуратури № 2 та Малиновського районного суду м. Одеси за першою вимогою;
2) не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;
3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватись від спілкування із потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Копію ухвали направити для виконання співробітникам ОУВП № 21 в Одеській області.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2