Справа № 487/2626/20
Провадження № 1-кс/487/3553/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

28.05.2020 року слідчий СВ Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення відомості щодо вчинення якого 16.04.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032, звернувся до суду із вказаним клопотанням, у якому просив Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 01.03.1972 року строком на 60 діб до 26.07.2020 включно, визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти в сумі 162160 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти, внаслідок внесення застави, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави. Покласти на ОСОБА_4 у разі звільнення під заставу певні зобов`язання.

Клопотання мотивоване тим, що на теперішній час існують ризики, а саме можливість переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду, можливість здійснення незаконного впливу на осіб та свідків, можливість знищення документів, які мають істотне значення для досудового розслідування, а також можливості вчинення інших кримінальних правопорушень, тяжкість кримінальних правопорушень вчинених підозрюваним, а також те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_4 виявляється недостатнім, так як не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти вищевказаним ризикам на час досудового слідства та судового розгляду кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого із підстав вказаних в ньому, посилаючись на те, що матеріали клопотання містять достатньо відомостей для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт у нічний час.

Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, а також матеріали, якими слідчим обґрунтовані його доводи, суд дійшов наступного.

З клопотання вбачається, що Слідчим відділом Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 від 16.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення ч. 3 ст. 368 КК України, за фактом вимагання службовою особою неправомірної вгоди від фізичної особи підприємця.

26.05.2020 в ході проведення слідчо-оперативних заходів, при отримання неправомірної вигоди, у порядку ст. 208 КПК України був затриманий головний фахівець управління з контролю за ремонтом, реконструкцією, будівництвом, газифікацією комунальних об`єктів та житла при ДЖКГ ММР ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Досудовим розслідування встановлено, що наказом директора департаменту житлово комунального господарства Миколаївської міської ради від 11.07.2019 за №262к призначено ОСОБА_4 на посаду головного фахівця відділу з контролю за об`єктами житлового господарства управління з контролю за ремонтом, рекострукцією, будівництвом, газифікацією комунальних об`єктів та житла при департаменті житлово комунального господарства Миколаївської міської ради.

У відповідності до примітки ч.1 ст.364 КК України ОСОБА_4 є службовою особою, яка наділена організаційно розпорядчими функціями.

Так, під час досудового розслідування встановлено, що 15.04.2020 у ОСОБА_4 виник злочинний корисливий умисел направлений на вимагання та отримання неправомірної вигоди від представника підрядної організації, а саме ФОП ОСОБА_8 , який виконував роботи на замовлення Департаменту ЖКГ Миколаївської міської ради, зокрема за договорами підряду на поточний ремонт та інші спеціалізовані будівельні роботи (поточний ремонт під`їздів житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ), на послуги з поточного ремонту внутрішніх систем водопостачання в житловому будинку по АДРЕСА_2 та інші, за сприяння у підписанні актів виконання робіт, що виражалося у не проведені або не належному проведенні перевірки якості та обсягів виконаних робіт. Підписання вказаних актів виконаних робіт ОСОБА_4 в подальшому являлося підставою для перерахунку бюджетних грошових коштів на банківські рахунки ФОП ОСОБА_8 за виконані роботи.

15.04.2020 року точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , реалізуючи корисливий умисел на вимагання та отримання неправомірної вигоди, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , почав вимагати від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 1-3 % від суми підписаних договорів, за не створення штучних перешкод у підписанні актів виконаних робіт.

Так, 26.05.2020 приблизно о 11:00 годині ОСОБА_4 , перебуваючи у власному автомобілі ОСОБА_9 марки «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_1 (директор ФОП ОСОБА_8 ) на території Заводського району м. Миколаєва, реалізуючи раніше виниклий умисел, переслідуючи корисливий мотив на отримання неправомірної вигоди, отримав від ОСОБА_9 , неправомірну вигоду у розмірі 6 000 гривень за не створення штучних перешкод у підписанні актів виконаних робіт.

В подальшому, ОСОБА_4 , розуміючи, що отримав неправомірну вигоду від ОСОБА_9 , з метою переховування грошових коштів, переклав останні до належного йому портфеля після чого був затриманий працівниками правоохоронних органів.

27.05.2020 ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 368 КК України підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудового розслідування № 00000032 від 16.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України; заявою ОСОБА_9 від 16.04.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 17.04.2020 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.05.2020; протоколом про результати проведення негласної слідчої дії відносно ОСОБА_4 від 27.05.2020; протоколом обшуку від 26.05.2020 року.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 178 КПК України визначені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").
Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
В своєму клопотанні та в судовому засіданні прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, ч.1 ст.177 КПК України, а саме, відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України встановлено наявність ризику переховування від органів досудового розслідування або суду, так як ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України ч.3 ст.368 КК України, покарання за яке передбачено позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши пояснення сторін, суд вважає доведеним наявність ризиків передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, яке за ступенем тяжкості відповідно до ч.4 ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

Сама тяжкість вчиненого злочину хоча і є визначальною при оцінці ризику ухилення від слідства і суду, проте не може бути достатньою підставою для законності тримання під вартою, яке є винятковим запобіжним заходом.
Крім того, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену в його рішеннях, відповідно до якої тримання під вартою психічнохворого буде "законним" для цілей пункту 1 (е) статті 5 Конвенції лише за умови, якщо воно здійснюється в лікарні, клініці чи іншому визначеному для цього закладі. Проте в пункті 1 (е) статті 5 Конвенції в принципі не йдеться про належне лікування чи його умови.
В той же час, на думку суду, прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, передбачених п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, які зазначені у клопотанні.

На підставі викладеного, також враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме, цілодобового домашнього арешту, буде достатньо, щоб запобігти існуючим ризикам.

Керуючись статтями 176-179, 184, 193, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці до 27.07.2020, заборонивши йому цілодобово залишати фактичне місце проживання за адресою квартира АДРЕСА_4 .

Покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження); повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням підозрюваним домашнього арешту покласти на прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 або іншого прокурора, визначеного в постанові про призначення групи прокурорів в даному провадженні.
Копію ухвали передати для виконання Заводському ВП ГУНП в Миколаївській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 01.06.2020 року о 16.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1