Справа № 473/659/20
Номер провадження1-кп/473/169/2020
ВИРОК
іменем України

"16" березня 2020 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Маріуполь Донецької області, громадянки України, освіта повна загальна середня, працює овочівником /професія за ДК 003:20100 - 6111/ ТОВ "АПК Агрорент", сімейний стан незаміжня, має на утриманні неповнолітню дитину 2012 року народження, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , судимої 07 лютого 2020 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 гривень, штраф сплачено повністю 25 лютого 2020 року,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

захисник адвокат ОСОБА_6 ,

обвинувачена ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

В січні місяці 2020 року в місті Вознесенську Миколаївської області потерпілий ОСОБА_5 звернувся до обвинуваченої ОСОБА_7 з приводу надання допомоги в оформленні кредиту, на що обвинувачена ОСОБА_7 погодилась та надавала консультативну допомогу. 30 січня 2020 року потерпілий ОСОБА_5 на банківську карту банку АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 отримав грошові кошти в сумі 5749 гривень 44 копійки. 31 січня 2020 року у обвинуваченої ОСОБА_7 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме: релізуючи свій злочинний умисел, маючи вільний доступ до особистого кабінету автоматизованої системи відділеного доступу WEB банкінгу «Приват 24» потерпілого ОСОБА_8 , використовуючи власний мобільний телефон, маючи при цьому достатні навики у користуванні вказаною системою банкінгу «Приват 24», діючи умисно та керуючись корисливим мотивом, обвинувачена ОСОБА_7 перевела з балансу карткового рахунку АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 потерпілого ОСОБА_5 належні йому грошові кошти в сумі 5733 гривні на баланс іншого банківського рахунку АТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_2 , тим самим таємно їх викрала. В подальшому обвинувачена ОСОБА_7 викраденими грошовими коштами розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 5733 гривні.

Позиція обвинуваченої ОСОБА_7 .

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_7 визнала свою вину повністю у вчиненні даного злочину та підтвердила вчинення нею даного злочину при викладених вище обставинах. Вона погодилась з розміром грошових коштів в сумі 5733 гривні, які вона таємно викрала з банківської картки АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 потерпілого ОСОБА_5 , яке мало місце 31 січня 2020 року.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачена ОСОБА_7 .

Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_7 , суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена повторно.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.

16 березня 2020 року між потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_7 з участю її захисника адвоката ОСОБА_6 укладено угоду про примирення, на підставі ст.ст. 468, 469, 471, КПК України, що скріплена підписами сторін, відповідно до якої: сторони угоди дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України. Обвинувачена ОСОБА_7 повністю визнала свою вину у вчиненні даного злочину.

Сторони погоджуються, що обвинувачена ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення при таємному викраденні грошових коштів в сумі 5733 гривні потерпілого ОСОБА_5 з належної йому банківської картки АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яке мало місце 31 січня 2020 року, яке передбачене ч.2 ст.185 КК України, яке за ступенем тяжкості відноситься до злочину середньої тяжкості.

Сторони за угодою примирилися, та узгодили між собою покарання обвинуваченій ОСОБА_7 за злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України в виді 01 /одного/ року позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України із звільненням обвинувачену ОСОБА_7 від відбування основного покарання, з випробуванням строком на 01 /один/ рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, із покладанням на обвинувачену ОСОБА_7 обов`язків, передбачених п.п. 1 та 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, так як обвинувачена ОСОБА_7 щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю вчиненого нею злочину, відшкодувала завданий нею збиток та повністю усунула заподіяну нею матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення нею даного злочину потерпілому ОСОБА_5 .

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 476 КПК України.

Під час судового засідання судом з`ясовано у обвинуваченої ОСОБА_7 , що вона цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає свою вину, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, наслідки невиконання угоди. Також під час судового засідання судом з`ясовано у потерпілого ОСОБА_5 , що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.

Суд переконався у судовому засіданні, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Встановлено, що угода про примирення може бути затверджена судом, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, узгоджені сторонами підстави для призначення покарання, його вид та міра відповідають ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_7 злочину, та особі обвинуваченої, очевидна можливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань. За наявності кількох обставин, в виді щирого каяття, активного сприяння розкриттю вчиненого нею злочину, відшкодування завданого нею збитку та повного усунення заподіяної нею шкоди, з урахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_7 суд також знаходить вірними правові підстави, визначені в угоді про примирення, та вважає за необхідне призначити основне покарання за вироком суду в виді позбавлення волі, розмір якого узгоджений сторонами угоди, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України із звільненням обвинувачену ОСОБА_7 від відбування основного покарання, з випробуванням строком на 01 /один/ рік, із покладанням на обвинувачену ОСОБА_7 обов`язків, передбачених п.п. 1 та 2 ч.1 ст.76 КК України.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 376, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення від 16 березня 2020 року, укладену між потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_7 .

На підставі затвердженої угоди про примирення ОСОБА_7 визнати винною за пред`явленим їй обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити її узгоджене сторонами основне покарання в виді 01 /одного/ року позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України обвинувачену ОСОБА_7 від призначеного основного покарання звільнити, встановивши її строк випробування 01 /один/ рік, зобов`язавши обвинувачену періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченою в той же строк з дня вручення її копії вироку суду.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.394 КПК України вирок на підставі угоди про примирення може бути оскаржено прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1