Ухвала
Іменем України
28 лютого 2020 року
м. Київ
судова справа № 373/2139/19
провадження № 51-1001впс20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001005 від 28 жовтня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
До Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду надійшло клопотання представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про направлення вищевказаних матеріалів кримінального провадження із Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області до Сєвєродонецького міського суду Луганської області.
Клопотання мотивовано тим, що потерпілий ОСОБА_6 , який є інвалідом, зареєстрований та постійно проживає в с. Єпіфанівка Луганської області. Також на території Луганської області проживають свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Крім того, адвокат зазначає, що і обвинувачений проживає у м. Харкові, відстань від якого до Сєвєродонецького міського суду Луганської області в 2 рази менша, ніж до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області. Зважаючи на наведене, з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження, адвокат просить направити вказане кримінальне провадження для розгляду до Сєвєродонецького міського суду Луганської області як найближчого до місця проживання потерпілого, свідків та обвинуваченого.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника потерпілого

ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 , який підтримав своє клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені у клопотанні, суд дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з огляду на таке.
За правилами ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Частиною 1 ст. 34 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду. Разом із цим, за правилами вищезазначеної статті, до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).
Як убачається з матеріалів провадження, місцем вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, є 91 км автодороги Київ-Харків.

Зазначене кримінальне провадження підсудне Переяслав-Хмельницькому міськрайонному суду Київської області, куди і було направлено обвинувальний акт.
За інформацією, наданою зазначеним судом, судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 ще не розпочато.
Як убачається з наданих касаційному суду матеріалів, потерпілим у вказаному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_6 , який зареєстрований та проживає у с. Єпіфанівка Кремінського району Луганської області та є інвалідом.
До того ж, на території Луганської області, а саме у м. Сєвєродонецьку, проживає і свідок ОСОБА_9 .
Крім того, обвинувачений проживає у м. Харкові, відстань від якого до Сєвєродонецького міського суду Луганської області в 2 рази менша, ніж до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області.
Беручи до уваги всі ці обставини у їх сукупності, а також те, що потерпілий ОСОБА_6 внаслідок вчиненого кримінального правопорушення отримав тяжкі тілесні ушкодження та є інвалідом, з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання представника потерпілого та направити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 до Сєвєродонецького міського суду Луганської області для його розгляду по суті.
Керуючись статтями 32, 34 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Клопотання представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 задовольнити.
Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001005 від 28 жовтня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, направити з Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області до Сєвєродонецького міського суду Луганської області для розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3