Номер провадження 11-кп/816/81/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми, від 15 серпня 2019 року, відносно засудженого за вироком апеляційного суду Дніпропетровської , від 12 березня 2009 року, за ст. ст.115 ч. 2 п. п. 6, 11, 12; 263 ч. 1; 70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИЛА:

До Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_7 про його умовно дострокове звільнення від відбування покарання призначеного йому за вироком апеляційного суду Дніпропетровської , від 12 березня 2009 року, за ст. ст.115 ч. 2 п. п. 6, 11, 12; 263 ч. 1; 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми, від 15 серпня 2019 року, засудженому ОСОБА_7 в задоволенні клопотання було відмовлено з мотивів того, що засуджений ОСОБА_7 , згідно наданих матеріалів сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, оскільки позитивна поведінка засудженого носить ситуативний характер та, окрім цього, збитки спричинені скоєнням злочину досі ним не відшкодовані.

У поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову якою задовольнити його клопотання про застосування відносно нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання, мотивуючи свої вимоги тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що він має 9 заохочень, свою вину визнає, закінчив професійно технічне училище в виправній установі, отримавши дві робочі спеціальності, відшкодовує шкоду потерпілим та має на утриманні дитину.

Крім того вказує, що в оскаржуваній ухвалі зазначено, що прокурор заперечував проти задоволення клопотання, натомість прокурор у судовому зсіданні вважав за можливе застосувати відносно нього умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Зазначає засуджений і про те, що він не був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи за його клопотанням, у зв`язку з чим він не зміг долучити до матеріалів справи довідку про відшкодування ним збитків. На переконання засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції не надав належної оцінки його позитивній характеристиці.

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 вказує, що відбуваючи покарання, засуджений ОСОБА_7 з липня 2016 року працевлаштований, отримав технічну освіту, добровільно відшкодовує збитки потерпілим від злочину, сплачує аліменти на утримання дитини, бере участь в роботі самодіяльних організацій установи відбування покарання, приймає участь в організації виховних заходів, програмах диференційованого впливу на засуджених, суспільно корисній праці, дотримується режиму виконання покарання, стягнень не має, підтримує родинні зв`язки, свою вину визнає.

Захисник наголошує, що судом першої інстанції не було з`ясовано причин стосовно того, чому бухгалтерією установи відбуття покарання з заробітної плати засудженого не утримуються кошти на відшкодування збитків та не взято до уваги, що заробітна плата засудженого є меншою ніж мінімальна, що встановлена державою.

Вказує захисник ОСОБА_8 і про те, що судом також не було взято до уваги той факт, що засуджений після звільнення буде працевлаштований за місцем проживання.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті ухвали суду та поданих апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_6 про заперечення апеляційних скарг, думку захисника ОСОБА_8 та пояснення засудженого ОСОБА_7 про підтримку апеляційних скарг, дослідивши матеріали провадження та піддавши аналізу доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів вважає, що суд прийшов до вірного висновку про неможливість умовно дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання.

Відповідно до ст. 81 КК України, при вирішенні питання про умовно дострокове звільнення засудженого від відбування покарання необхідно ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму перебування в установі виконання покарання, участі у самодіяльних організаціях виправно ? трудової установи, а також його наміри щодо його бажання брати участь у суспільно корисній праці.

За змістом закону, становлення особи на шлях виправлення ? це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Становлення особи на шлях виправлення для зазначеного виду заміни покарання характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.

При цьому головною умовою прийняття рішення про умовно дострокове звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської , від 12 березня 2009 року, за ст. ст.115 ч. 2 п. п. 6, 11, 12; 263 ч. 1; 70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна та відбуває покарання в ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)» з 21 грудня 2013 року. Початком строку відбування покарання ОСОБА_7 є 2 січня 2008 року, а кінецем строку відбування покарання є 29 березня 2021 року.

Відповідно до характеристики засудженого ОСОБА_7 за 2019 року, ОСОБА_7 допускав порушення вимог режиму тримання та розкладу денного, за що мав 9 стягнень, які погашені в установленому законом порядку. За час відбування покарання в колонії характеризується посередньо, вимоги режиму тримання та розкладу денного не порушує, стягнень не має. В установі працевлаштований, до праці ставиться добре, проявляє розумну ініціативу при виконанні поставлених завдань, приймає участь в суспільно корисній праці та житті відділення, має 9 заохочень. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. До заходів, що сприяють становленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно корисної діяльності ставиться добре. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий та тактовний, виконує їх законні вимоги. У відношенні до інших засуджених неконфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими позитивної соціальної спрямованості.

Разом з цим, з характеристик засудженого ОСОБА_7 за попередні роки не містится відомостей про те, що засуджений ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, що на думку колегії суддів, свідчить про те, що застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним, оскільки встановлені обставини свідчать про ситуативну поведінку засудженого під час відбування ним покарання.

Колегія суддів звертає увагу на те, що висновок про виправлення засудженого повинен базуватися на даних про поведінку засудженого в цілому, а не за певний період відбування засудженою особою покарання, зокрема, що передував безпосередньо перед настанням права звернення про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Колегія суддів вважає, що вказані обставини відносно того, що тільки остання характеристика свідчить про позитивні зрушення в особистості засудженого та його наміри стати на шлях виправлення, давали суду першої інстанції достатні підстави для висновку, що відбутий ОСОБА_7 термін призначеного відносно нього покарання не сприяв до повного його виправлення.

Колегія суддів критично оцінює доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 стосовно того, що під час судового засідання прокурор вважав за можливе застосувати відносно засудженого умовно дострокове звільнення від відбування покарання, в той час як суд першої інстанції в ухвалі вказав про те, що прокурор заперечував проти задоволення зазначеного клопотання засудженого, оскільки такі доводи апеляційної скарги не впливають на висновки суду щодо передчасності застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно дострокового звільнення від покарання.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляції засудженого ОСОБА_7 стосовно його тверджень, що він не був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, оскільки в матеріалах провадження наявні повідомлення адресовані засудженому ОСОБА_7 із зазначенням дати й часу призначення розгляду клопотання.

Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було належним чином дотримано вимоги щодо забезпечення участі засудженого у судовому засіданні.

Не може колегія суддів взяти до уваги доводи апеляційної скарги захисника стосовно того, що бухгалтерією ДУ «Сумська виправна колонія» із заробітної плати засудженого не утримуються кошти на відшкодування збитків спричинених злочином.

Так, тільки із довідки відділу фінзабезпечення та бухобліку, від 12 серпня 2019 року, (а. п. 17), вбачається, що із нарахованої заробітної плати у сумі 44109,15, грн., за період 2016 2019 років, було утримано 16225,28 грн. на погашення суми утриманих аліментів, натомість сума утриманих коштів на відшкодування шкоди потерпілим ОСОБА_7 не відшкодована взагалі.

Із довідки наданої під час судового засідання суду апеляційної інстанції вбачається, що станом на 25 лютого 2020 року, з червня 2019 року сума добровільно погашених позовів зассудженим ОСОБА_7 становить 3790, 30 грн., що на думку колегії суддів свідчить про намагання засудженого отримати пільги, що давали б підстави для умовно дострокового звільнення, що також не сприяє доцільності застосування умовно ? дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.

Колегія суддів вважає необхідним зауважитьи, що наявність у засудженого ОСОБА_7 наміру повернутися до правомірної поведінки та зайняття суспільно крисною працею колегією суддів під сумнів не ставиться, проте ці обставини самі по собі, не є визначальними підставами для умовно дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.

За таких обставин, приймаючи до уваги вимоги ст. 81 КК України, застосування яких є правом, а не обов`язком суду, колегія суддів не вбачає будь яких підстав для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційних скарг засудженого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми, від 15 серпня 2019 року, про відмову в умовно достроковому звільненні засудженого за вироком апеляційного суду Дніпропетровської області, від 12 березня 2009 року, до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ОСОБА_7 , залишити без зміни, а апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , без задоволення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4