Справа № 496/4601/19
Провадження № 1-кп/496/178/20
У Х В А Л А

05 березня 2020 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України та клопотання обвинуваченого і його захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.
В судовому засіданні від прокурора Іллічівської місцевої прокуратури надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , при цьому прокурор посилається на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років. Обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, може продовжити вчиняти злочини, пов`язані з незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин та інші злочини.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник просили суд змінити міру запобіжного заходу на домашній арешт. При цьому пояснили, що обвинувачений має постійне місце проживання і не має наміру скриватись від суду.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Відповідно до ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Вирішуючи клопотання прокурора щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, судом враховуються вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доцільність залишення під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.
Продовжене тримання під вартою може бути виправдано в тому випадку, якщо існують конкретні ознаки того, що це дійсно вимагається виходячи з інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважують правило поваги особистої свободи /справа W. проти Switzerland, судове рішення від 26 січня 1993 року § 30/.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, не працює, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Крім того, обвинувачений свою вину щодо збуту наркотичних засобів не визнає, а по справі не допитані свідки, а тому є ризики, що обвинувачений може впливати на свідків.
Будь-яких даних про зменшення ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, судом не встановлено та захисником не доведено, а тому підстав для зміни запобіжного заходу на домашній арешт суд не вбачає та вважає за можливе продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.
Керуючись ст. ст. 7, 9, 177, 178, 181, 183, 331, 376 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, продовжити тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 05.03.2020 року до 03.05.2020 року, включно та утримувати його в ДУ «Одеський слідчий ізолятор №21».
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення - начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор №21».
Обвинуваченому та його захиснику в клопотанні про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту оголошення (відповідно до рішення Конституційного суду України).

Суддя ОСОБА_1