Справа № 206/4284/19
Провадження № 1-кп/206/42/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" січня 2020 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретареві - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000597 від 25.07.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поляна Криничанського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальною освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 22.04.2004 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.187, ч.1 ст.162, ч.1 ст.296 КК України до 8 років позбавлення волі;

- 12.06.2014 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 18.12.2014 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 08.07.2019 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний корисливий злочин:

Так, 07.04.2019, близько 16 год. 30 хв., ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, прийшов до домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3

та переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан вищевказаного домоволодіння, після чого шляхом пошкодження замку вхідних дверей проник до вказаного будинку, тим самим проник в житло.

Далі, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного

з проникненням в житло, в цей же день, а саме: 07.04.2019 біля 16 год. 35 хв. ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, з метою особистого збагачення, зайшов до спальної кімнати будинку за вище вказаною адресою, де помітив конвектор електричний, моделі CE-1500MTW «ELEMENT».

В цей час ОСОБА_3 , визначивши об`єктом свого злочинного посягання, підійшов до вище вказаного електричного конвектора моделі

CE-1500MTW «ELEMENT». Доводячи свій злочинний умисел до кінця,

ОСОБА_3 , утримуючи в руках вище вказане майно, зник з місця скоєння злочину з викраденим майном, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №2123/19

від 24.06.2019 вартість електричного конвектора моделі

CE-1500MTW «ELEMENT» складає 418 гривень 20 копійок.

08.08.2019 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 468, 469, 472, 473, 474 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву, в якій зазначила, що надає добровільну згоду на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст.185 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у вигляді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, покаранням, обраним ОСОБА_3 за даним вироком, поглинути покарання, обране йому же за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2019 року, і остаточно визначити до відбування покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному проваджені щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання ними угоди.
В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_3 також просив затвердити дану угоду з прокурором і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 обвинувачується, згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК, а також наслідки укладення, затвердженої даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло, та його дії суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, за які слід призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Крім того згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316, 373, 374, 468, 472, 473, 475, 476 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 08.08.2019 року, укладену між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.
ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Згідно ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, покарання, обране ОСОБА_3 за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2019 року поглинути покаранням, обраним йому же за даним вироком, і остаточно визначити до відбування покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 07.06.2019 року.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_7 витрати за проведення судово- товарознавчої експертизи №2123/19 від 24 червня 2019 року в сумі 320 грн.

Речові докази по справі електричний конвектор моделі

CE-1500MTW «ELEMENT», який переданий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_6 , залишити їй за належністю.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору, захиснику обвинуваченого.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1