ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаряОСОБА_5
прокурораОСОБА_6
обвинуваченого захисника ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000942, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 04.11.2019 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кірове Бериславського району Херсонської області, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не військовозобов`язаного, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.1, 185 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.1, 185 ч.2 КК України, та призначено покарання:
- за ст. 185 ч.1 КК України у виді 1 місяця арешту;
- за ст. 185 ч.2 КК України у виді 3 місяців арешту.
На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 місяців арешту.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за злочини, вчинені ним за таких обставин.
13.04.2019 приблизно о 21.20 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні торгівельного залу магазину «Продукти-582» ТОВ «АТБ-Маркет», який розташований за адресою: м. Херсон, пр-т. Будівельників, 6, керуючись прямим умислом, спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливими мотивом та метою, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю уваги з боку працівників магазину, з полиці вказаного магазину викрав товар, який належить ТОВ «АТБ-Маркет», а саме лікер марки «Sheridans» вартістю 467,19 грн., сховавши його собі під одяг, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, заподіявши потерпілому ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Також, 13.04.2019 приблизно о 21.46 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні торгівельного залу магазину «Продукти-582» ТОВ «АТБ-Маркет», який розташований за адресою: м. Херсон, пр-т. Будівельників, 6, керуючись прямим умислом, спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливими мотивом та метою, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю уваги з боку працівників магазину, з полиці вказаного магазину викрав товар, який належить ТОВ «АТБ-Маркет», а саме лікер марки «Sheridans» вартістю 467,19 грн., сховавши його собі під одяг, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, заподіявши потерпілому ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, 21.04.2019 приблизно о 23.06 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні торгівельного залу магазину «Продукти-582» ТОВ «АТБ-Маркет», який розташований за адресою: м. Херсон, пр-т. Будівельників, 6, керуючись прямим умислом, спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливими мотивом та метою, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю уваги з боку працівників магазину, з полиці вказаного магазину викрав товар, який належить ТОВ «АТБ-Маркет», а саме лікер марки «Sheridans» вартістю 467,19 грн., сховавши його собі під одяг, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, заподіявши потерпілому ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Також, 26.04.2019 приблизно о 23.00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні торгівельного залу магазину «Продукти-582» ТОВ «АТБ-Маркет», який розташований за адресою: м. Херсон, пр-т. Будівельників, 6, керуючись прямим умислом, спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливими мотивом та метою, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю уваги з боку працівників магазину, з полиці вказаного магазину викрав товар, який належить ТОВ «АТБ-Маркет», а саме: лікер марки «Sheridans» вартістю 467,19 грн.; дві плитки шоколаду марки «MILKA» вартістю 76,39 грн. за одну плитку шоколаду, на загальну суму 152,78 грн., сховавши вказаний товар собі під одяг, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, заподіявши потерпілому ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на загальну суму 619,97 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації його дій, просить призначити йому більш м`яке покарання. Також зазначає, що під час проведення досудового розслідування та судового розгляду в суді першої інстанції його не було забезпечено захисником, внаслідок чого порушено його право на захист.
В обґрунтування своєї апеляції посилається на те, що свою вину він визнав повністю та розкаявся у скоєному, завдану потерпілому шкоду добровільно відшкодував. Раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно. Просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати. Ухвалити новий вирок, яким призначити йому покарання: за ст. 185 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ст. 185 ч.2 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Іншими учасниками судового провадження вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 в апеляційному порядку не оскаржується.

Заслухавши доповідь судді щодо суті поданої апеляційної скарги, вислухавши обвинуваченого та його захисника, які наполягали на задоволенні апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, в судових дебатах сторони залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за встановлених і викладених у вироку обставин, та кваліфікація його дій за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі обвинуваченим не оскаржується, а тому вирок в цій частині відповідно до положень ч.1 ст. 404 КПК України колегією суддів не переглядається.

Порушень кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Що ж до доводів обвинуваченого про суворість призначеного покарання та необхідність призначення більш м`якого покарання, передбаченого санкціями статей за ці злочини, а саме штрафу, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

Положеннями ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору покарання, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому дотримався вимог ст.ст. 50, 65 КК України щодо його необхідності, достатності і справедливості.

Як вбачається з вироку, ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні умисних корисливих злочинів проти власності, які відносяться згідно ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості.

Матеріали провадження свідчать про те, що ОСОБА_7 , хоча і вважається в силу ст. 89 КК України не судимим, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину, що характеризує його як особу схильну до скоєння корисливих кримінальних правопорушень.

Призначаючи ОСОБА_7 вид та міру покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 66 КК України врахував наявність обставин, що пом`якшують покарання визнання вини, щире каяття та відшкодування збитків, і з урахуванням особи обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, не працює, суд обґрунтовано дійшов висновку про те, що виправлення ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та правильно призначив йому за ст. 185 ч.1 КК України покарання у виді 1 місяця арешту, а за ст. 185 ч.2 КК України покарання у виді 3 місяців арешту, тобто мінімальне покарання передбачене санкцією ч.2 ст. 185 КК України.

Твердження апелянта про те, що суд при призначенні покарання не врахував його активне сприяння розкриттю цього злочину, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки матеріали провадження не доводять наявності такої обставини.

Самі по собі показання обвинуваченого про мотиви, послідовність його дій та інші обставини злочину не доводять, що обвинувачений, займаючи активну позицію, повідомив органам слідства інформацію, яка їм не була відома, чи подав нові докази, що мали значення для встановлення істини у справі. Тобто дії обвинуваченого не були вирішальним (ключовим) фактором у встановленні істотних обставин кримінального правопорушення.

Отже, колегія суддів вважає, що призначення йому покарання у виді штрафу буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, враховуючи також той факт, що обвинувачений не працює та не має матеріальної можливості сплатити штраф.

Взявши до уваги усі зазначені обставини, в тому числі й ті, на які посилається в своїй скарзі обвинувачений, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався загальних засад призначення покарання, врахував наявність всіх обставин та дійшов правильного висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 лише в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.2 ст. 185 КК України.

На думку колегії суддів, саме таке покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а тому підстав вважати, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання є несправедливим через його суворість, не вбачається.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого щодо порушення його права на захист під час проведення досудового розслідування та судового розгляду в суді першої інстанції, то колегія суддів вважає їх безпідставними враховуючи наступне.

Відповідно до положень ст. 20 КПК України обвинувачений має право на захист, яке, зокрема, полягає у наданні йому можливості користуватися правовою допомогою захисника. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та аудіо запису судових засідань, ОСОБА_7 було роз`яснено його права та обов`язки як обвинуваченого, при цьому жодних клопотань про призначення йому захисника він в судових засіданнях не заявляв, матеріали кримінального провадження таких клопотань також не містять. Жодних заяв щодо порушення його права на захист з боку сторони обвинувачення ОСОБА_7 під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції не подавав.

З огляду на викладене, підстав для скасування вироку суду, як про це ставить питання апелянт, колегія суддів не знаходить, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 04.11.2019 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4