Справа №766/127/20
н/п 1-кс/766/1723/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 про арешт майна,

встановила:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням в якому просить накласти арешт на майно, що є власністю підозрюваного ОСОБА_4 , а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Здійснити розгляд клопотання про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 без його повідомлення та виклику.

Обґрунтування клопотання:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 12.02.2020 діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, незаконно, у невстановлений досудовим розслідуванням час незаконно придбав у ОСОБА_5 , та за попередньою змовою з останнім зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , речовину, за зовнішніми ознаками схожу на наркотичний засіб екстракт макової соломи, з метою подальшого збуту, до виявлення та вилучення працівниками ГУНП в Херсонській області під час обшуку, проведеного 12.02.2020 в період часу з 06.39 до 08.42 за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

12.02.2020 за підозрою у вчиненні вказаного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12.02.2020 ОСОБА_4 в порядку передбаченому КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до Інформаційної довідки № 198235020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Санкцією ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, без накладення арешту на майно підозрюваного забезпечити виконання вироку суду в цій частині неможливо.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту майна підозрюваного ОСОБА_4 , а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 до розгляду клопотання слідчим суддею може здійснити відчуження зазначеного рухомого майна, з метою забезпечення його арешту, клопотання доцільно розглядати без повідомлення підозрюваного та його захисника.

Слідчий надала заяву про розгляд клопотання у її відсутність.

Мотивація суду:

Дослідивши надані до клопотання документи, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання задоволенню підлягає з таких підстав.

Згідно п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000380 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України. Санкцією ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, який підтверджуються наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, як того вимагає п.3 ч.2 ст.170 КПК України, можливо накласти арешт на майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий у клопотанні просить заборонити підозрюваному ОСОБА_4 розпоряджатися будь-яким чином майном та використовувати його.

Заборона відчудження та розпорядження перерахованим рухомим та нерухомим майном є забезпечення неможливості особам у власності якого перебуває майно його передачі.

Однак щодо заборони у користуванні цим майном, то слідчим не аргументовано дану вимогу.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що повинен врахувати слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.

Накладенням арешту шляхом заборони розпорядження цим майном, є допустимим та співмірним обмеженням під час кримінального провадження.

Суд роз`яснює, що після того, як буде забезпечена мета, для досягнення якої накладається арешт сторони кримінального провадження мають право звернутися із заявою про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,слідчий суддя

постановила :

Клопотання слідчого про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, у кримінальному провадженні № 0000380 а саме на: квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 із забороною розпоряджатися квартирою.

В решті вимог відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання протягом п`яти днів апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1