Справа № 727/2009/20
Провадження № 1-кп/727/172/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000233, укладену між прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с.Валява Кіцманського району Чернівецької області, проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , українцем, громадянином України, не одруженим, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованим, раніше судимим: вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10.01.2007 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді 1-го року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05.06.2009 року за ч.2 ст.309, ст.71 КК України до покарання у вигляді 2-х років 2-х місяців 14-ти днів позбавлення волі; вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 01.11.2012 року за ч.3 ст.185, ст.395, ст.70 КК України до покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі; вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 31.03.2016 року за ст.395 КК України до покарання у вигляді 3-х місяців арешту; вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 05.10.2016 року за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді 6-ти місяців арешту; вироком Садгірського районного суду м.Чернівці від 03.05.2017 року за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць; звільнений 31.05.2019 року з Вінницької ВК №86 по ухвалі Вінницького міського суду від 21.05.2019 року умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 5 днів, -

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та в період не знятої та не погашеної судимості вчинив злочин проти правосуддя за наступних обставин.

Встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 05.07.2019 року у справі за №727/7213/19, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік із покладенням на нього таких обмежень:

- заборона виїзду за межі м. Чернівці без дозволу керівництва Шевченківського ВП Чернівецького відділу ГУНП в Чернівецькій області;

- заборона відвідування винних магазинів, пивних барів, ресторанів, кафе, шашличних, закусочних та інших місць, де продаються спиртні напої на розлив;

- заборона виходу з будинку по місцю проживання в період часу з 22:00 години по 06:00 годину, крім випадків роботи чи навчання в даний час;

- зобов`язати з`являтися на реєстрацію в Шевченківський ВП ГУНП в Чернівецькій області 1, 2, 3 та 4-й понеділок місяця в кабінет №108 до начальника СПД, а в разі його відсутності до чергового з 09.00 год. до 19.00 год.

Незважаючи на встановлені обмеження, ОСОБА_7 , ігноруючи поставлені на нього зобов`язання ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 05.07.2019 року у справі за №727/7213/19, з метою ухилення від адміністративного нагляду, умисно, порушуючи вимоги вказаного судового рішення та Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», 10.01.2020 року самовільно, без дозволу Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області залишив місце свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та виїхав за межі м.Чернівці, а саме до с.Валява, Кіцманського району, де і перебував до 09.02.2020 року.

Таким чином, ОСОБА_7 порушив встановлені йому обмеження, а саме виїхав за межі м.Чернівці та змінив місце свого проживання без дозволу керівництва Шевченківського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області.

26 лютого 2020 року між прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_7 та його захисником ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України.
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395КК України, та зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в цьому діянні під час судового провадження.
Крім того, згідно даної угоди прокурор Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.395 КК України. Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 узгодили міру покарання останньому за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України у вигляді арешту на строк 3 місяці. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України в повному об`ємі, підтвердивши дійсність викладених в обвинувальному акті та угоді обставин, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст.395 КК України, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_7 вказував, що вищезазначена угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинувачений ОСОБА_7 зрозумів роз`яснені судом права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України.
Суд, заслухавши думку прокурора, яка просила затвердити укладену угоду про визнання винуватості, обвинуваченого ОСОБА_7 , який також погодився на затвердження угоди, його захисника, яка також просила затвердити угоду, вважаючи, що угода відповідає інтересам її підзахисного та підлягає затвердженню, приходить до висновку, що ОСОБА_7 слід визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України та призначити йому покарання, яке прокурор та обвинувачений запропонували суду та узгодили між собою.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно вимог п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої тяжкості.
При цьому, суд вважає, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, оскільки останній вчинив порушення правил адміністративного нагляду, а саме самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, яке згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені підпунктами 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_7 і призначення ОСОБА_7 узгодженої сторонами міри покарання.

При призначенні покарання суд також враховує вимоги п.25 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», який передбачає, що при застосуванні правил ст.71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком, а також вимоги п.26 зазначеної Постанови, який вказує, що у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК України) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК України) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Також, призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує вимоги п.п.а) п.1 ч.1 ст.72 КК України, яким передбачено, що при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають: один день арешту.

Керуючись ст.ст.100, 122, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 лютого 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000233, укладену між прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_7 .
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України і призначити йому покарання за даною статтею КК України у вигляді 3-х місяців арешту.
На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Садгірського районного суду м.Чернівці від 03.05.2017 року та призначити до відбуття ОСОБА_7 покарання у вигляді 10-ти місяців позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з моменту затримання.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст.394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ст.473 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: