Справа № 206/1460/20
1-в/206/146/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
за участю секретаря с/з ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро, письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, інваліда 2 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за участю сторін:
прокурора ОСОБА_5
захисника-адвоката ОСОБА_6
про продовження примусових заходів медичного характеру, -

ВСТАНОВИВ:

08.04.2020 заявник звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з письмовою заявою про продовження примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.10.2018 року до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом (а.п.5-7).
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2019, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,продовжено примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад з посиленим наглядом, строком до 6 (шести) місяців (а.п.8).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2020, було доручено Регіанальному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Дніпропетровській області призначено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адвоката для здійснення представництва інтересів в суді за призначенням.

У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення письмової заяви.
Представник заявника та ОСОБА_4 повідомлені належним чином про дату та час слухання справи, надали до суду заяву, в якій просили справу розглянути за їх відсутності, просили задовольнити письмову заяву.
Захисник-адвокат ОСОБА_6 , вважала за необхідне задовольнити письмову заяву.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, приходить до наступного.
Згідно ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за письмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно вимог ст. 514 КПК України, продовження зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.
Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. Судам слід розглядати такі справи в порядку, передбаченому статтями 419, 422, 424 КПК України. При цьому необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.
В письмовій заяві та висновку комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 50 від 31.03.2020 стосовно хворого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вказано, що за час перебування у стаціонарі психічний стан останнього поступово набуває упорядкованого характеру, афективні прояви пом`якшилися у режимі відділення утримується, але зберігаються маячне трактування оточуючого, схильність до непередбачених агресивних вчинків, спонтанних коливань настрою в поєднанні з відсутністю критики, що не виключає його небезпеки до себе та оточуючих і потребує лікування у відділенні з посиленим наглядом.
Відповідно до п. 28 висновку комісії лікарів-психіатрів під № 50 від 31.03.2020, комісією лікарів зроблено висновок про те, що ОСОБА_4 рекомендовано продовжити примусові заходи медичного характеру у закладі з посиленим наглядом.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_3 , задовольнити, та продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.
Керуючись ст.ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 94, 95 Кримінального кодексу України, ст.ст. 372, 503, 512-514 КПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради, лікаря-психіатра ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про продовження примусових заходів медичного характеру - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом, строком до 6 (шести) місяців.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів.

Суддя ОСОБА_1