Провадження № 1-кп/317/168/2020
Справа № 334/7573/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Запорізького районного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002613 від 28.07.2019 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002613 від 28.07.2019 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 висловив думку про можливість призначення провадження до судового розгляду. Аналогічну точку зору висловила представник потерпілої ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 також висловили думку про можливість призначення провадження до судового розгляду. При цьому обвинувачений зазначив, що не бажає, щоб судовий розгляд проводився судом присяжних.

Заслухавши думку прокурора, представника потерпілої, обвинуваченого та його захисника, перевіривши обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК України, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
За змістом ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
У порушення зазначених положень кримінального процесуального закону, обвинувальний акт складений із порушенням вимог ст. 291 КПК України.
Як встановлено у підготовчому судовому засіданні дійсне ім`я обвинуваченого ОСОБА_7 , що підтверджується наданим суду паспортом громадянина України, в той час як в обвинувальному акті вказані інше ім`я обвинуваченого ОСОБА_7 , тобто фактично у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України обвинувачується за обвинувальним актом інша особа, що є неприпустимим.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню у тому числі подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

В обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 не зазначено мотив вчинення інкримінованого йому злочину.
Також у підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. строком на 60 днів, заборонивши йому спілкування з потерпілою та свідками у провадженні, залишати постійне місце проживання без дозволу суду та зобов`язати його прибувати до суду за першою вимогою.
В обґрунтування клопотання зазначив, що Ленінським районним судом м. Запоріжжя відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які наразі продовжують існувати, а саме, обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження. Обвинувачений не має стійких соціальних зв`язків, не одружений, не працює, малолітніх та осіб похилого віку на утриманні не має. Усвідомлюючи невідворотність покарання він буде мати можливість переховуватись від суду. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.
Представник потерпілої ОСОБА_9 , адвокат ОСОБА_6 , підтримала клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 , заперечував проти задоволення клопотання прокурора, послався на відсутність заяв свідків та потерпілої щодо незаконних дій обвинуваченого, а також на факт його працевлаштування. Зазначив про доцільність обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_7 також заперечував проти задоволення клопотання прокурора про обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, послався на те, що у такому разі він не зможе продовжити працювати, адже він працює як у день, так і уночі.

Колегія суддів, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Звертаючись до суду із клопотанням про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, прокурор декларативно послався на наявність двох ризиків, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 177 КПК України, проте не навів жодного обґрунтування цих ризиків та не надав жодного документа, який обґрунтовує його клопотання.

Фактично доводи клопотання прокурора зводяться до необхідності обрання запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки той обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Посилання прокурора на можливість переховування обвинуваченого від суду є неспроможними, оскільки ОСОБА_7 з`являвся до Запорізького районного суду Запорізької області за кожним викликом.

Ризик незаконного впливу та потерпілу та свідків взагалі не містить жодного обґрунтування у клопотанні. Крім того, у підготовчому судового засіданні колегією суддів не було встановлено відомостей про те, що ОСОБА_7 , який наразі не має жодного запобіжного заходу, намагався незаконно впливати на потерпілу та свідків.

Крім того, як встановлено у підготовчому судовому засіданні вірне ім`я обвинуваченого ОСОБА_7 , що підтверджується наданим суду паспортом громадянина України, у той час як прокурор просить обрати запобіжний захід особі, яка має інше ім`я ОСОБА_7 , що є самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314-316 КПК України,-

УХВАЛИЛА:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002613 від 28.07.2019, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України повернути прокурору Запорізької місцевої прокуратури№ 3.

У задоволенні клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Запорізький районний суд Запорізької області.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3