Справа №592/1101/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/479/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми, від 10 лютого 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про визнання таким, що порушує Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод призначення покарання у виді довічного позбавлення волі та про заміну не відбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі покаранням у виді позбавлення волі на певний строк,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком колегії суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області, від 15 грудня 2004 року, ОСОБА_7 засуджений за ст. ст. 115 ч. 2 п. п. 1, 6, 12; 187 ч. 4; 194 ч. 2; 289 ч. 3; 357 ч. 3; 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

До Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_7 в якому він просить визнати таким, що порушує Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод призначення покарання у виді довічного позбавлення волі та про заміну йому не відбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі покаранням у виді позбавлення волі на певний строк.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми, від 10 лютого 2020 року, засудженому ОСОБА_7 у задоволенні клопотання було відмовлено.

Суд мотивував своє рішення тим, що оскільки, відповідно до ст. 539 ч. 2 п. 1 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2 6, 7, 13 1, 14 частини першої ст. 537 цього Кодексу, то із вказаним клопотанням засуджений ОСОБА_7 має звертися до відповідного суду за місцем відбування покарання в ДУ «Замкова виправна колонія № 58» м. Ізяслав Хмельницької області.

У поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вказує, що ухвала винесена з порушенням кримінально процесуального закону України, Конституції України, Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод, та є такою, що позбавляє ОСОБА_7 права на доступ до правосуддя. При цьому ОСОБА_7 зазначає, що він звернувся до суду за підсудністю, оскільки, відповідно до судового рішення він був переведений до установи попереднього ув`язнення ДУ «Сумський слідчий ізолятор», що розташований на території яка знаходиться під юрисдикцією Ковпаківського районного суду м. Суми, а тому розгляд його клопотання має відбуватись саме у Ковпаківському районному суду м. Суми.

Крім того, ОСОБА_7 наголошує, що питання визначення підсудності вирішується на стадії відкриття провадження, а тому, на переконання ОСОБА_7 , суд повинен був розглянути клопотання по суті його вимог.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті ухвали суду та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про заперечення апеляційної скарги, пояснення засудженого ОСОБА_7 та думку захисника ОСОБА_8 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Вироком колегії суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області, від 15 грудня 2004 року, ОСОБА_7 засуджений за ст. ст. 115 ч. 2 п. п. 1, 6, 12; 187 ч. 4; 194 ч. 2; 289 ч. 3; 357 ч. 3; 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_7 пов`язане з виконанням ухваленого відносно нього вироку, а тому це клопотання повинно вирішуватись з дотриманням вимог ст. ст. 537; 539 КПК України.

Відповідно до ст. 539 ч. 2 п. 1 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-6, 7, 13-1, 14 частини першої ст. 537 цього Кодексу.

Судом першої інстанції було встановлено, що засуджений ОСОБА_7 був направлений відбувати покарання в ДУ «Замкова виправна колонія №58» у м. Ізяслав Хмельницької області, а на даний час засуджений ОСОБА_7 тимчасово знаходиться у ДУ «Сумський слідчий ізолятор» у зв`язку з його участю у судових розглядах за його численними заявами та клопотаннями у інших кримінальних провадженнях.

Колегія суддів вважає, що за таких обставин суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що ДУ «Сумський слідчий ізолятор» не є місцем відбування покарання засудженим ОСОБА_7 .

Виходячи з того, що в клопотанні ОСОБА_7 ставиться питання, що пов`язане з виконанням вироку, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідно до вимог ст. 539 КПК України, клопотання ОСОБА_7 підсудне суду за місцем відбування покарання.

Зважаючи на те, що засуджений ОСОБА_7 на даний час тимчасово знаходиться в ДУ «Сумський слідчий ізолятор», яка не є місцем відбування покарання засудженого ОСОБА_7 і, відповідно до ст. ст. 11; 18; 89 КВК України, не виконує функції виправної колонії, то клопотання засудженого ОСОБА_7 , що пов`язане з виконанням ухваленого відносно нього вироку повинно розглядатись судом за місцем відбування покарання, а тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми, від 10 лютого 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про визнання таким, що порушує Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод призначення покарання у виді довічного позбавлення волі, заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі покаранням у виді позбавлення волі на певний строк, залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 3 х місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 у цей же строк з дня отримання ним копії цієї ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4