Справа № 346/1941/19
Провадження № 1-кп/346/363/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2019 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі головуючого судді : ОСОБА_1

участю секретаря : ОСОБА_2 ,

прокурора : ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого : ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000256 від 23 березня 2019 року про обвинувачення :

ОСОБА_5 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, депутатом не обирався,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 22 березня 2019 року приблизно о 21 год. 00 хв., перебуваючи по місцю проживання в АДРЕСА_2 на грунті тривалих неприязних відносин, вступив у словесний конфлікт із батьком, ОСОБА_7 , під час якого діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, наніс кілька ударів кулаком правої руки в область його голови, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді рани правої надбрівної дуги, які згідно висновку судово-медичної експертизи від 15 квітня 2019 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочавсний розлад здоров"я та синець в ділянці лівого ока, який згідно висновку експертизи відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого злочину в повному обсязі та дав суду наступні показання.

У нього з батьком тривалий час існують неприязні відносини. Того вечора батько словесно ображав нецензурними словами своїх доньок, його сестер і він вступив з ним у конфлікт під час якого не стримався та наніс йому кілька ударів кулаком в обличчя.

У вчиненому щиро розкаюється, просить у батька пробачення за скоєне та запевняє, що подібного не повториться.

Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що між ним та сином часто виникають конфлікти, так як у сина дуже запальний характер. Визнає, що того вечора дещо необдумано повівся із одною з доньок. В дану подію втрутився обвинувачений і накинувшись на нього став наносити йому чисельні удари у голову, здавлював очі та шию і тільки наполегливе втручання доньок врятувало його від гірших наслідків.

Вважає, що хоч син і просить пробачення проте він не розкаявся в повній мірі і повинен понести покарання визначене законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались інші зібрані у кримінальному провадженні докази, оскільки, за згодою учасників процесу, дослідження останніх визнано недоцільним, так як фактичні обставини справи ніким не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільної позиції учасників судового провадження, яким роз"яснено, що у такому випадку вони позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров"я.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо конкретного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов"язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом"якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчиненню нових злочинів.

У п. 3 постанови зазначено, що суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та дані про його особу.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обставинами, що пом"якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, перше притягнення до кримінальної відповідальності, що по місцю проживання характеризується позитивно.

Виходячи із характеру вчиненого та відношення до скоєного суд рахує за доцільне обрати винуватій особі покарання визначене статею за якою він обвинувачується, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 392-395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання штраф у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить одну тисячу двадцять гривень.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1