ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/297/20

17 лютого 2020 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадженння:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Костопіль обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, державних нагород та пільг не маючого, розлученого, на утриманні четверо малолітніх дітей, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , являючись військовозобов`язаним та відповідно до протоколу №7 від 13.05.2009 року і ст. 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу зобов`язаний був в термін до 05.12.2019 року стати на військовий облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 та отримав попередження про необхідність прибуття до 5 грудня 2019 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що по АДРЕСА_2 , щоб стати на військовий облік військовозобов`язаних.

Проте, діючи умисно, будучи належним чином попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від військового обліку, всупереч вимогам Закону України Про військовий обов`язок та військову службу, за відсутності поважних причин ОСОБА_4 в період до 05.12.2019 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , не прибув, у зв`язку з чим ухилився від військового обліку.

Дані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 337 КК України, як ухилення військовозобов`язаного від військового обліку, після попередження, зробленого відповідним військовим комісаріатом.

Під час судового провадження між начальником Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 , 31 січня 2020 року укладено угоду про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 337 КК України, враховуючи його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним віднесений до злочинів невеликої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 та ст. 473 КПК України.

Судом також встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди, судом з`ясовувалось питання щодо можливої подачі обвинуваченим скарг.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, інтересам держави та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Угоду від 31 січня 2020 року по кримінальному провадженню №0000003 про визнання винуватості укладеної між начальником Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України та призначити узгоджене покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

На вирок суду може бути подана апеляцiя до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1