УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про задоволення скарги

17 грудня 2019 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси, скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , на постанову старшого слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 13 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження №050001876 від 03 червня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.192 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2019 року адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 13 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження №050001876 від 03 червня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.192 КК України, в якій просить скасувати зазначену постанову.
Скаргу обґрунтовує тим, що 02 червня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області з заявою, в якій повідомив, що ОСОБА_6 в період часу з жовтня 2013 року по березень 2014 року було здійснено на своє ім`я державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, що належить ОСОБА_4 , а саме: на земельні ділянки АДРЕСА_1 , 77, 77а, 78 та АДРЕСА_2 , на квартиру АДРЕСА_3 та блок кімнат АДРЕСА_4 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , які придбані за його кошти, однак, свої зобов`язання щодо подальшої перереєстрації вказаного майна та повернення йому вказаного майна не виконала, в результаті чого заподіяла йому майнову шкоду у великих розмірах.
За вказаним фактом 03 червня 2015 року внесены відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001876, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.192 КК України.
В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні старшим слідчим СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 допитано потерпілого, винесено постанови про визнання та приєднання речових доказів, винесено постанову про визначення особи, відповідальної за зберігання майна (речових доказів), на яке накладено арешт.
З метою забезпечення досудового розслідування та з`ясування всіх обставин справи, в порядку ст.39 КПК України, неодноразово слідчому надавалися вказівки у кримінальному провадженні в частині: активізації досудового розслідування, додаткового допиту потерпілого ОСОБА_4 , доручення на встановлення місцезнаходження з метою подальшого допиту ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , відібрання зразків почерку у осіб, на яких вказує потерпілий, доручення до матеріалів кримінального провадження оригіналів документів, необхідних для проведення почеркознавчої експертизи, тощо.
Крім того, 06 серпня 2018 року слідчим суддею Соснівського районного суду м. Черкаси задоволено клопотання потерпілого про призначення судово-почеркознавчої експертизи, 25 липня 2018 року та 13 листопада 2018 року слідчим суддею Соснівського районного суду м. Черкаси задоволено клопотання потерпілого про допит свідка ОСОБА_6 під час досудового розслідування, організацію виконання ухвали було покладено на Черкаський ВП ГУНП в Черкаській області.
24 листопада 2018 року слідчим Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 з посиланням на відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, винесено постанову про закриття кримінального провадження.
Однак, після подання потерпілим 21 січня 2019 року до прокуратури Черкаської області заяви про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, в якій було зазначено на наявність факту затягування розслідування кримінального провадження та ухилення слідчого від своєчасного та належного виконання слідчих дій, 21 січня 2019 року прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_11 було винесено постанову про скасування рішення слідчого про закриття кримінального провадження, як передчасного та необґрунтованого. Після цього, прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_11 до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси 23 січня 2019 року було направлено клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи. Станом на 13 грудня 2019 року судово-почеркознавча експертиза не проведена.
13 грудня 2019 року адвокат Яковенко,яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , звернулась СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області про отримання інформації про хід досудового розслідування в кримінальному провадженні №0001876. Такої можливості їй не надали, але співробітники СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області повідомили її в усній формі, що в рамках даного кримінального провадження слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження.
Вважає, що старшим слідчим СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 не було вжито всіх необхідних заходів для збирання доказів та забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, спрямованого на встановлення істини у справі, не проведено експертизу, не витребувано порівняльних зразків підпису, не проведено додатковий допит потерплого, не вжито заходів щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , з метою подальшого їх допиту, не відібрано зразки почерку у ОСОБА_8 , не долучено оригіналів документів, необхідних для проведення почеркознавчої експертизи.
Враховуючи викладене, постанова слідчого про закриття кримінального провадження №050001876 від 03 червня 2015 року є незаконною та підлягає скасуванню, зв`язку з чим звернулася до слідчого судді з вказаною скаргою.
Скаржник - адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явилась, звернулась з заявою, в якій просить слідчого суддю розгляд скарги проводити без її участі, скаргу підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити.
Старший слідчий СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, матеріали кримінального провадження №050001876 від 03 червня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.192 КК України, слідчому судді не надав. Однак, звернувся до слідчого судді з заявою, в якій просить розгляд скарги проводити без його участі, проти задоволення скарги не заперечує.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Згідно ч.4 ст.107 КПК України, розгляд клопотання здійснюється без фіксування за допомогою технічних засобів.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.
Згідно п.5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності;
Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0001876 внесені до вказаного реєстру 03 червня 2015 року за фабулою: «до Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області з заявою звернувся ОСОБА_4 , в якій повідомив, що ОСОБА_6 в період часу з жовтня 2013 року по березень 2014 року було здійснено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, що належить йому, на своє ім`я, а саме: на земельні ділянки АДРЕСА_8 , НОМЕР_1 , 77, АДРЕСА_9 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 , на квартиру АДРЕСА_3 та блок кімнат АДРЕСА_4 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , які придбані за його кошти, однак, свої зобов`язання щодо подальшої перереєстрації вказаного майна та повернення йому, не виконала, в результаті чого, шляхом зловживання довірою, заподіяла йому майнової шкоди у великих розмірах» - правова кваліфікація ч.2 ст.192 КК України.
Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
13 листопада 2019 року старшим слідчим СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження, якою, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, вирішено: кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001876 від 03 червня 2015 року, закрити.
Відповідно до ч.4 ст.284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно п.4 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Як вбачається з постанови слідчого від 13 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження, підставою для закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001876 від 03 червня 2015 року, слідчий зазначає п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Поняття «діяння» визначається такою сукупністю ознак: діяння повинне бути суспільно небезпечним і протиправним, конкретним, свідомим і вольовим актом поведінки людини.
Отже, діяння є поведінкою конкретної людини, в зв`язку з чим, слідчий, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, зобов`язаний зазначити особу, в діянні якої відсутній склад кримінального правопорушення.
Однак, у резолютивній частині постанови слідчого від 19 квітня 2019 року, особу, в діянні якої, слідчий встановив відсутність складу кримінального правопорушення, частини та статті КК України, склад якого він вважає відсутнім, а також підстав для закриття кримінального провадження, не зазначено.
Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 рішення у справі «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки, як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь -який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Відповідно до положень ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.
Згідно ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, у постанові про закриття кримінального провадження слідчий зобов`язаний обґрунтувати свої доводи доказами, які отримані безпосередньо під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Як вбачається з постанови від 13 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження №0001876 від 03 червня 2015 року, старший слідчий СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 не зазначає жодного доказу, який отриманий ним під час досудового розслідування кримінального провадження, який спростовує доводи заявника, викладені у заяві про вчинення кримінального правопорушення, при цьому, як на підставу для закриття кримінального провадження посилається виключно на припущення.
Підставою звернення скаржника зі скаргою до слідчого судді на вищевказану постанову є не проведення слідчим слідчих та процесуальних дій.
Зазначені доводи скаржника слідчим не спростовані, при цьому матеріали кримінального провадження №0001876 від 03 червня 2015 року слідчому судді для огляду не надані, доводи скаржника, викладені в скарзі останнього, слідчим не заперечуються.
Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001876 від 03 червня 2015 року, проведене з порушенням вимог ст.9 КПК України, а прийняте за його результатами рішення про закриття кримінального провадження, є передчасним.
Відповідно до ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначив, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Враховуючи важливість інституту закриття кримінального провадження для належної реалізації прав осіб, пов`язаних з вчиненням кримінального правопорушення, ухвали слідчих суддів, за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, мають містити відповіді на всі доводи скаржника, які зумовили звернення до слідчого судді.
Суди з метою забезпечення єдності судової практики, зокрема, в частині її відповідності міжнародним стандартам, здійснюючи правосуддя, поряд з нормами національного законодавства мають застосовувати і норми Конвенції про захист прав та основоположних свобод. Оскільки у Конвенції є низка характерних особливостей, її положення мають загальний характер, а права людини здебільшого констатуються у ній в абстрактній, оціночній формі, правильне розуміння її норм розкривається у рішеннях ЄСПЛ, які містять правові позиції щодо суті положень зазначеного міжнародно-правового акту, а також змісту та обсягу гарантованих ним прав.
Як наголошено у п. 25 Висновку № 9 (2006) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи щодо ролі національних суддів у забезпеченні ефективного застосування міжнародного та європейського права: «національні суди є відповідальними за застосування європейського права. Від них у багатьох випадках вимагається його пряме застосування. Від них також вимагається тлумачення національного права у відповідності з європейськими стандартами. Відтак, для реалізації ефективного захисту гарантованих прав і свобод громадян та уникнення у подальшому порушень Конвенції, існують всі підстави для застосування у судовій практиці національних судів (їх рішеннях) правових позицій (практики) ЄСПЛ у контексті законодавства України та Конвенції.
Європейський суд з прав людини у рішенні «Бєлоусов проти України» зазначив: «мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю». (Алексахін проти України п.55)
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , на постанову старшого слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 13 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження №050001876 від 03 червня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.192 КК України, є обґрунтованою, в зв`язку з чим підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Керуючись ст. ст.2, 8, 9, 303, 304, 306, 307 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , на постанову старшого слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 13 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження №050001876 від 03 червня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.192 КК України, - задовольнити.
Постанову старшого слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 13 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження №050001876 від 03 червня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.192 КК України, - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1