УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/9178/19

Провадження № 1-кп/638/714/20

27.02.2020 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючий суддя: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5
розглянувши під час підготовчого судового провадження обвинувальний акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001192 від 28.03.2019 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Троїцьке, Луганської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює на посаді завідуючого кафедри психіатрії, наркології, неврології та медичної психології медичного факультету ХНУ ім.. В.Н. Каразіна, раніше не судимого, який зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366, ч.4 ст. 358 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Харкова з Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області надійшов вищевказаний обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001192 від 28.03.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366, ч.4 ст. 358 КК України.
20 серпня 2019 року ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового провадження.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки вказаний обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.. 291 КПК України, а саме: обвинувачення не конкретизовано, незрозуміло які саме пункти вказаних прокурором в обвинувальному акті нормативних актів, було порушено обвинуваченим.
Обвинувачений підтримав клопотання і думки захисника.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника про повернення обвинувального акту, стверджував, що обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами ст.. 291 КПК України.
Вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання суд приходить наступного висновку.
При розгляді клопотання сторони захисту суд звертає увагу учасників процесу на те, що згідно вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд першої інстанції в підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто вимогам ст. 291 КПК України.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Крім того, відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до статті 2 КПК Украіни, завданням кримінального провадження е зокрема охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб, зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час формулювання обвинувачення, знати суть якого с беззастережним правом обвинуваченого (підозрюваного). Недотримання цих принципів є неприпустимим.
Як вбачається з п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003р. №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.
Вказаний принцип закріплений в п. «а» ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 р., де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.
Суд зазначає, що формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо. Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статі кримінального закону, а й точне формулювання, у тому числі як суб`єктивної, так і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Із зазначеної норми Основного Закону випливає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті повинно бути конкретним.
Відсутність чіткого формулювання обвинувачення суттєво впливає на право обвинуваченого мати повну, вичерпну інформацію про характер, обсяг і причини обвинувачення для відповідної можливості реалізації свого права на захист та підготуватися до нього. Право обвинуваченого на захист гарантується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
В рішенні Європейського суду з прав людини, яке є джерелом права в Україні, по справі Абрамян проти Росії від 09 жовтня 2008 року, справі Камасінскі проти Австрії, Матточіа проти Італії від 25 липня 2000 року, зазначено, що відповідно до п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відіграти вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Надання повної та детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та правову кваліфікацію, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
В Роз`ясненнях, викладених у листі № 223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 р. Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначено, що суд має право повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам статті 291 КПК: зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; обвинувальний акт не підписаний слідчим (крім випадків, коли прокурор склав його самостійно) чи не затверджений прокурором: до нього не долучено передбачені законом додатки.
Відповідно до пред*явленого обвинувачення, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.366 КК України, а саме внесення до офіційних документів - залікових книжок завідомо неправдивих відомостей.
Так, згідно обвинувального акту - ОСОБА_5 своїми діями порушив вимоги «Положення про організацію освітнього процесу в Харківському національному університеті ім. В.Н. Каразіна» затвердженого рішенням вчено`і ради ХНУ ім. В.Н. Каразіна від 27.03.2017 року протоколом №-5 (далі - Положения) та вимоги Інструкції Міністерства охорони здоров`я Украіни від 15.04.2014 року «Щодо оцінювання навчальноі діяльності студентів в умовах впровадження Свропейськоі кредитно-трансферноі системи організаціі навчального процесу» (далі - Інструкція).

Разом з цим, в обвинувальному акті не зазначено які саме пункти вищевказаних нормативних документів обвинуваченим порушені, не наведений виклад цих пунктів, не зважаючи на те, що кримінальні правопорушення злочини, в яких обвинувачується ОСОБА_5 , в даному випадку є по суті бланкетними нормами.

Суд вважає вищевказані суперечності в обвинувальному акті такими, що обмежують гарантоване право обвинуваченого на захист, а отже неприпустимими.
Фактичні обставини викладені не конкретно та не повно, при цьому, не встановлено та не зазначено конкретні норми, час і місце скоєння кримінального правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_5 .
Такі суперечності, на думку суду, позбавляють суд можливості роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення у відповідності до вимог ст. 348 КПК України.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт складений відносно ОСОБА_5 не містить формулювання обвинувачення за ч. 1 ст. 366 та ч.4 ст. 358 КК України, а лише містить опис обставин скоєного правопорушення та кваліфікацію дій обвинуваченого, в обвинувальному акті не зазначені конкретні об`єктивні ознаки спрямованості умислу і мотиву дій обвинувачених, а фактичні обставини, що характеризують об`єктивну та суб`єктивну сторону злочину є незрозумілими та суперечливими.
Право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого пп. «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
На підставі вищезазначеного, суд вважає, що відсутність формулювання обвинувачення, неповнота та наявність положень, які суперечать одне одному у викладених фактичних обставинах кримінального правопорушення, порушує право особи на захист, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку із чим, суд не має можливості розглянути зазначений обвинувальний акт згідно положень КПК України, вищезазначені недоліки свідчать про оформлення обвинувального акту з недотриманням вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, суд доходить до висновку, що вказані обставини значно порушують право обвинуваченого на захист та перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Тому обвинувальний акт з доданими до нього документами підлягає поверненню прокуророві, який направив його до суду, для усунення допущених недоліків та приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК України в продовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч.6 ст.9, ст.ст.291, 314 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 - задовольнити.
Обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0001192 від 28.03.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України повернути прокурору для приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1