Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/239/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2020 року. Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його адвоката ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0010497, на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 грудня 2019 року, яким:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, на утриманні маючого малолітню дитину, фізичної особи - підприємця (надання будівельних послуг), одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до вимог ст. 89 КК України є особою такою, що не має судимостей,
визнано винуватим та засуджено за ч.4 ст. 187 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років із конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності за п.п. 4,6 ч.2 ст. 115 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років із конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років із конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності. Вказаним вироком вирішено питання щодо цивільного позову, судових витрат та речових доказів,
за участі сторін кримінального провадження:
- прокурора ОСОБА_8 ,

- потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

- представника потерпілого ОСОБА_13 ,

- обвинуваченого ОСОБА_6 ,

- адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим та засуджений за умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з особливою жорстокістю, з корисливих мотивів, та за напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), та поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, вчинені за наступних обставин.
В період часу з 22 години 19.12.2018 до 10 години 20.12.2018, ОСОБА_6 перебував у квартирі своєї знайомої ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_2 , куди прибув з метою проведення ремонтних робіт.
ОСОБА_6 , не маючий постійного і достатнього відповідно до його потреб джерела прибутку для існування, під приводом отримати грошові кошти за неодноразові безоплатні ремонтні роботи, для вирішення боргових питань, зайшов до приміщення кімнати, де знаходилась ОСОБА_14 , в ході розмови попрохав у останньої грошові кошти у борг, на що вона йому відмовила. Вказане розлютило ОСОБА_6 , у зв`язку із чим у нього виник умисел на вчинення розбою та на вбивство потерпілої з метою заволодіння її майном.
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, діючи з особливою жорстокістю та з метою досягнення злочинного результату у вигляді смерті ОСОБА_14 , з корисливих мотивів, ОСОБА_6 , дістав з кишені олімпійки кухонного ножа, який приніс з собою та наніс ним чисельні удари в область правої лопатки ОСОБА_14 , тим самим завдавши останній тілесних ушкоджень та особливих фізичних і психічних страждань.
Після нанесення ОСОБА_6 численних ударів ножем в область правої лопатки, ніж зламався, а його клинок залишився у тілі ОСОБА_14 , у області нанесення ударів.
В подальшому, зламавши ніж, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на вбивство ОСОБА_14 з метою заволодіння її майном, ОСОБА_6 залишив приміщення кімнати, де з тілесними ушкодженнями на підлозі перебувала потерпіла, зайшов до приміщення кухні, взяв ще один кухонний ніж та повернувся назад, де продовжив вимагати у останньої грошові кошти, на що ОСОБА_14 йому відповіла відмовою.
Після чого ОСОБА_6 , тримаючи в долоні правої руки кухонний ніж, усвідомлюючи, що продовжує завдавати особливих фізичних та психічних страждань потерпілій, якій вже до цього ним заподіяно ряд ножових поранень, наніс ще декілька ударів в область життєво важливих органів грудної клітини зліва ОСОБА_14 .
Внаслідок нанесених ОСОБА_6 ударів ножами, потерпілій ОСОБА_14 були заподіяні тілесні ушкодження в вигляді: а/ саден: в області лобу справа з крововиливом в підлягаючі м`які тканини голови, в області шиї на рівні середньої третини кивального м`яза справа (2), у нижньому краю правої орбіти, в області правої щоки, піднігтьовою пластиною другого пальця лівої кисті по тильній поверхні, в області середньої третини правого плеча по задньо-зовнішньої поверхні. б/ подряпин: у нижньому краю горизонтальної гілки нижньої щелепи справа (1), на протязі від рівня кута нижньої щелепи справа і до рівня верхньої третини правого кивального м`яза (1), на протязі від середньої третини переднього краю кивального м`яза косо-вниз до рівня нижньої третини шиї по задньо-боковій поверхні справа (1), в області шиї справа по задньо-боковій поверхні на рівні середньої третини (1), в області правої щоки (4) поруч розташовані, на зовнішньому краю правої щічної області обличчя (1). в/ крововиливів: в області лівого колінного суглобу по передній поверхні (2), у верхній третині лівої гомілки по передній поверхні (1), по передній поверхні правого колінного суглобу (2), по тильній поверхні правої кисті на рівні 1-ї та 2-ї п`ясткової кисті (2)на верхньому віці правого ока (1), в області лівого плечового суглобу по передній поверхні (1), по задньо-зовнішній поверхні правого плеча на протязі від рівня його середньої третини до ліктьового суглобу (1). г/ непроникаючих ран: в нижній третині шиї справа на рівні кивального м`яза (1), в області шиї на задньому краю кивального м`яза (1), в верхній третині шиї справа по задній поверхні шиї на кордоні росту волосся (1), в середній третині шиї справа по задній поверхні (1), в області кута нижньої щелепи зліва (1), в області лівого надпліччя (1), в області середньої третини лівого плеча по задньо-зовнішній поверхні (1), в області середньої третини лівого плеча по передньо-внутрішній поверхні (1), в області правого надпліччя (1), в проекції верхнього краю головки правої плечової кістки (1), в верхній третині правого плеча по задньо-зовнішній поверхні (1), в верхній третині правого плеча по задньо-зовнішній поверхні (1), у верхній третині правого плеча по задньо-зовнішній поверхні (1), на рівні середньої третини правої лопатки на зовнішньому її краю (1), на рівні кута лівої лопатки (1), в області грудної клітини зліва по передньо-підм`язовій лінії на рівні 5-го міжребер`я (1), в області грудної клітини зліва зліва на рівні верхнього внутрішнього квадранта лівої молочної залози (2), на верхньо-внутрішньому краю правої лопатки (1), в області дистальної фаланги 2-го пальця лівої кисті по долонній поверхні (1). д/ран: в області грудної клітини зліва на рівні верхньо-внутрішнього квадранта лівої молочної залози (2), в області грудної клітини зліва по навкологрудньої лінії на рівні 3-го міжребір`я (1), проникаючих в ліву плевральну порожнину з пошкодженням тканини лівої легені, крововилив у клітковину, яка зв`язує ліву легеню та серцеву сорочку, 1500 мл. Рідкої крові та її згусток в лівій плевральній порожнині.
Враховуючи характер ран, дані тілесні ушкодження утворилися від 21 травматичної дії плоского, одностороннього гострого колюче-ріжучого предмета з максимальною шириною клинка в області проникнення близько 3,5 см. Крім того, максимальна ширина клинка, в області формування проникаючих колото-різаних ран грудної клітини складає 1,9 см., глибина ранових каналів близько 7,5 см. Характер рани в області дистальної фаланги 2-го пальця лівої кисті по долонній поверхні утворилося від одного (1) травматичного контакту з предметом, який має ріжучі ознаки. Враховуючи характер ран в області середньої третини лівого плеча по задньо-зовнішній поверхні і в області середньої третини лівого плеча по передньо-внутрішній поверхні, з`єднаних загальним рановим каналом, дані тілесні ушкодження утворилися в результаті одного (1) травматичного контакту з предметом, який має колюче-ріжучі ознаки.
Тілесні ушкодження у вигляді саден утворились від не менше 7-ми травматичних контактів з тупими предметами; у вигляді крововиливів від не менше 7-ми травматичних контактів з тупими предметам, індивідуальні ознаки яких в ушкодженнях не відобразилися; тілесні ушкодження у вигляді подряпин виникли від не менше 9-ти травматичних контактів з тупими предметами з обмеженою контактною поверхнею.
Всі описані тілесні ушкодження виникли незадовго до настання смерті.
Тілесні ушкодження у вигляді саден, подряпин, крововиливів мають ознаки легких тілесних ушкоджень та не перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Тілесні ушкодження у вигляді непроникаючих ран та ран мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння і знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті.
Причиною смерті ОСОБА_14 є гостра крововтрата (шок), яка розвинена внаслідок множинних колото-різаних ран в області грудної клітини, шиї, верхніх кінцівок, ран проникаючих в плевральну порожнину зліва з пошкодженням тканини лівої легені.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , впевнившись, що ОСОБА_14 не подає ознак життя та не може завадити його злочинним діям, знаходячись в будинку останньої, віднайшов мобільний телефон Sony Xperia X Dual F5122, золоту каблучку із камінцями «фіоніта» та золоту каблучку, яку прикрашала фігура «золотий дельфін», якими заволодів, з місця вчинення кримінального правопорушення втік, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 8395 грн. 20 коп.

В апеляційних скаргах:
- обвинувачений ОСОБА_6 просить пом`якшити призначене судом першої інстанції покарання застосувавши положення ст. 69 КК України посилаючись на те, що на утриманні має малолітнього сина, 2014 року народження, хворих матір і батька, у вчиненому щиро розкаявся, шкодує про вчинене та активно сприяв слідству.
- адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі встановивши мінімальний строк, передбачений санкціями ч.4 ст.187 та ч.2 п.6 ст.115 КК України.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на невідповідність призначеного судом покарання із врахуванням особи винного та обставин, що пом`якшують покарання. Зазначає, що ОСОБА_6 із самого початку досудового розслідування активно сприяв розкриттю злочину, свою вину у інкримінованих йому злочинах визнав, щиро розкаявся, жалкує та винить себе у вчиненому. Є особою, який раніше не судимий, з негативної сторони не характеризується, має на утриманні дитину, до скоєного мав постійне місце роботи, що є обставинами, які очевидно пом`якшують покарання.
Посилаючись на зазначене, положення статей 50, 65, 66 КК України, просила апеляційну скаргу задовольнити, оскільки призначене обвинуваченому судом покарання є явно суворим і не відповідає особі обвинуваченого.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які вимоги поданих апеляційних скарг підтримали у повному обсязі,== а обвинувачений в дебатах та у останньому слові просив задовольнити апеляцію, висновок прокурора, думку потерпілих, та представника які просили відмовити у задоволенні апеляційних скарг, а вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволені апеляційний скарг, з таких підстав.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, пунктами 4,6 ч.2 ст.115 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, є взаємоузгодженими між собою, відповідають фактичним обставинам справи та ніким із сторін і учасників кримінального провадження не оскаржуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки ніким із учасників судового провадження не оспорюється доведеність вини ОСОБА_6 та юридична кваліфікація його дій, апеляційний суд не надає юридичної оцінки фактичним обставинам кримінального провадження, вважає вину обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень доведеною та правильною кваліфікацію його дій за ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та за пунктами 4,6 ч.2 ст.115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з особливою жорстокістю, з корисливих мотивів.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував, що вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення відносяться до категорії особливо тяжких злочинів. Як особа ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується позитивно, осудний, знаходиться на обліку в КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» внаслідок вживання опіоїдів з 2001 року, згідно заключення спеціальної медичної комісії по наркологічним оглядам алкогольною залежністю не страждає, лікування не потребує, на обліку в КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» не перебуває, відповідно до вимог ст.89 КК України є особою, що не має судимостей.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне визнання своєї вини у вчиненому, а також врахував відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який відповідно до вимог ст.89 КК України є особою такою, що не має судимостей, характеризується позитивно, розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочинів та повністю визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень, однак вчинив особливо тяжкі злочини, внаслідок якого настала смерть людини, вчинені з особливою жорстокістю, з корисливих мотивів та враховуючи поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, оскільки він не намагався надати потерпілій першу медичну допомогу, що свідчить про недоцільність призначення судом міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, оскільки обвинувачений представляє суспільну небезпеку для оточуючих, а тому суд дійшов до висновку за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкцій як за ч. 4 ст. 187 КК України так і п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 115 КК України, з дотриманням вимог ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням, оскільки його виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства та застосувати додаткове покарання у виді конфіскації всього майна, що належить йому на праві приватної власності. Підстав для застосування положень статей 69, 75 КК України при призначенні ОСОБА_6 покарання, суд не вбачив.
З огляду на вказане, суд першої інстанції дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства та враховуючи відсутність підстав для застосування положень статей 69, 75 КК України, призначив ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій інкримінованих йому злочинів.

Посилання обвинуваченого та його адвоката в апеляційних скаргах на те, що обвинувачений із самого початку досудового розслідування активно сприяв розкриттю злочину, свою вину у вчиненому повність визнав, щиро розкаявся, жалкує та винить себе у вчиненому, з негативної сторони не характеризується, має на утриманні дитину та хворих батьків, до скоєного мав постійне місце роботи, не можуть бути враховані апеляційним судом як підстави для застосування положень ст. 69 КК України, враховуючи обставини за яких обвинуваченим були вчинені кримінальні правопорушення.
Так, відповідно до ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею ( частиною статті ) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Згідно з вимогами ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
У відповідності до ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для його вибору суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення такої особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого злочину.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_6 покарання суд врахував, що вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення відносяться до категорії особливо тяжких злочинів. Належно врахував дані про особу обвинуваченого, стан здоров`я, відношення до скоєного, наявність обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання своєї вини у вчиненому, відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Наряду з цим суд першої інстанції також врахував, що обвинувачений вчинив злочини з корисливих мотивів, з особливою жорстокістю, внаслідок якого настала смерть людини. Врахував також поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, який не намагався надати потерпілій першу медичну допомогу, що він представляє суспільну небезпеку для оточуючих та призначив ОСОБА_6 покарання в межах санкцій інкримінованих злочинів у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням.
Отже суд призначив обвинуваченому покарання, дотримуючись принципу доцільності, врахувавши всі передумови, підстави і порядок призначення покарання, визначені положеннями статей 50, 65-67 КК України, що також не суперечить роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким рішенням суду першої інстанції щодо розміру призначеного покарання і вважає його обґрунтованим та вмотивованим. Крім того апеляційним судом не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк 14 років призначено судом із порушенням визначених у законі загальних засад.
Враховуючи особу ОСОБА_6 , обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, на переконання колегії суддів апеляційного суду, застосування стосовно обвинуваченого ст.69 КК України не відповідатиме загальній меті покарання, яка, згідно із положеннями ч.2 ст.50 КК України, полягає у виправленні засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Будь яких не перевірених судом першої інстанції обставин в апеляційних скаргах не наведено, а тому апеляційний суд вважає необхідним апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404-405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 грудня 2019 року щодо ОСОБА_6 , - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою в той самий строк з моменту отримання її копії.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4