пр. № 1-кп/759/1612/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у кримінальному провадженні № 0007790 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

заяву потерпілого про закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення у зв`язку з відмовою від обвинувачення,

сторони кримінального провадження прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , інші учасники потерпілий ОСОБА_5 -
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Потерпілий ОСОБА_5 надав в судовому засіданні письмову заяву про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 125 КК України у зв`язку з відмовою від обвинувачення, претензій до обвинуваченого він не має.

Прокурор вважав за необхідне заяву потерпілого задовольнити, зважаючи на права потерпілого, передбачені процесуальним законом.

ОСОБА_3 не заперечував щодо закриття кримінального провадження щодо нього з даних підстав.

Розглянувши вказану заяву потерпілого, а також заслухавши думку сторони обвинувачення та сторони захисту, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно з абз.2 ч.7 ст.284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого, зокрема щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 (умисне легке тілесне ушкодження) КК України.

Відповідно до ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Таким чином, виходячи зі змісту п.1 ч.1 ст.477 КПК України, дане кримінальне провадження відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду від 13.08.2018 (провадження № 51-7947 ск 18) юридична сутність кримінального провадження у формі приватного обвинувачення полягає в тому, що воно ініціюється лише потерпілим від цього злочину, його законним представником чи представником. Роль держави полягає в тому, щоб провести досудове розслідування та здійснити правосуддя. В таких кримінальних справах кримінально-правове та кримінальне процесуальне значення мають насамперед волевиявлення потерпілого, його оцінка діяння та особи того, хто його вчинив. Важливим є не те, чи примирився обвинувачений із потерпілим, а чи вибачив потерпілий його та чи примирився з ним. Тобто у вирішенні питання про закриття провадження в справах приватного обвинувачення визначна роль належить саме потерпілому.

При цьому закон не вимагає згоди обвинуваченого на закриття кримінального провадження на зазначеній підставі, оскільки відмова потерпілого від обвинувачення веде до обов`язкового закриття кримінального провадження, що не суперечить вимогам статей 26, 284, 477 КПК України (правова позиція Верховного Суду від 01.10.2018 (справа № 520/18002/13-к, провадження № 51-7209 ск 19).

Як вбачається із матеріалів провадження, дане кримінальне провадження за ч.1 ст. 125 КК України розпочато слідчим на підставі заяви потерпілого ОСОБА_5 щодо завдання йому тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , тобто ОСОБА_5 є потерпілим у кримінальному провадженні №0007790.

20.12.2019 потерпілий ОСОБА_5 подав заяву про закриття даного кримінального провадження за ч.1 ст. 125 КК України у зв`язку з відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 не має.

Згідно з ч.1 та ч. 4 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Викладені обставини свідчать про наявність правових підстав для закриття кримінального провадження №0007790.

На підставі викладеного, керуючись ст.1, ст.26, п.1 ч.1 ст.477, п.7 ч.1 ст.284, 369-372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Заяву потерпілого ОСОБА_5 про відмову від обвинувачення в кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення задовольнити.

Кримінальне провадження № 0007790 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п.7 ч.1 та ч.7 ст. 284 КПК України закрити у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_5 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1