Справа № 199/2700/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

педагога ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:

Слідча СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з повноважним прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо неповнолітнього ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що в матеріалах кримінального провадження є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив умисний тяжкий злочин, який відповідно до ч.1 ст.121 КК України карається позбавленням волі від п`яти до восьми років. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1 ч.1 ст.177 КПК України, з метою запобігання ОСОБА_7 , переховування від органів досудового розслідування та суду.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_7 , захисник, заперечили проти задоволення клопотання. ОСОБА_7 пояснив, що фактично він визнає себе винуватим у вчинені кримінального правопорушення за обставин, зазначених у повідомленні про підозру, однак просить обрати йому менш суворий запобіжний захід домашній арешт, оскільки він добровільно та самостійно прибув до відділу поліції, переховуватися не мав наміру і просить до вироку суду залишити його на волі.

Прокурор заперечувала проти клопотання сторони захисту.

Вирішуючи клопотання суд виходить з наступного.

28.05.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК Україн, за наступних обставин.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , 04.02.2020 року приблизно о 03 годині 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився на зупинці громадського транспорту «Софії Ковалевської», що розташована біля будинку №51 на вулиці Калиновій у місті Дніпро разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Знаходячись на вказаній зупинці, поряд з ними проходили ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

В цей час у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, направлений на заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_10 . Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , знаходячись у вказаному місці у вказаний час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, раптово наніс ОСОБА_10 один удар кулаком лівої руки та один удар кулаком правої руки в область голови. Від отриманих ударів ОСОБА_10 відчув різку біль та впав на землю. Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_7 продовжив реалізувати свій злочинний умисел та наніс не менше десяти ударів обома ногами в область голови та тулубу ОСОБА_10 . В результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_7 згідно з довідкою КЗ «МКЛ №6» ДМР від 04.02.2020, спричинив потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми живота, розриву селезінки, гемоперітонеуму. Вважаючи свої злочинні дії доведеними до кінця, ОСОБА_7 з місця вчинення ним кримінального правопорушення зник.

04.02.2020 відомості за даним фактом внесено до ЄРДР за №0000198, з попередньо-визначеною правовою кваліфікацією за ч.1 ст.121 КК України.

Оскільки на той час ОСОБА_7 за викликом не прибув до слідчого, почав переховуватися, повідомлення про підозру було вручено його батьку - ОСОБА_12 .

Підозрюваний ОСОБА_7 неодноразово викликався до СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області для проведення слідчих дій, але на виклики не прибув, та на вказаний час його місцезнаходження невідомо, у зв`язку з чим слідчою 21.02.2020 винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошено неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 у розшук

Відповідно до ч.1 ст.188 КПК України слідчий за погодженням з прокурором звернувся із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке задоволено слідчим суддею 27 квітня 2020 року .

Суд враховує, що за ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Суд виходить з того, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення є обґрунтованою та в достатньому обсязі підтверджується наданими слідчим доказами:

-заявою потерпілого ОСОБА_10 ,

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ,

-протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ,

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ,

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10

-протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_10

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ,

-повідомленням про підозру ОСОБА_7

-протоколом одночасного допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9

-протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11

-протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11

-протоколом одночасного допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_11 .

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Наведені докази, які отримані з дотриманням порядку, встановленого законом, із передбачених законом джерел, в своїй сукупності в достатній мірі доводять наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а також обґрунтованого припущення про причетність до їх вчинення ОСОБА_7 .

Той факт, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні умисного тяжкого злочину, який відповідно до ч.1 ст.121 КК України карається позбавленням волі від п`яти до восьми років, не навчається, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, переховувався, доводять наявність ризиків того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, є визначеною законом підставою застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи питання щодо виду запобіжного заходу, суд згідно вимог ст. 178 КПК України враховує:

1) той факт, що наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є достатньо вагомими;

2) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, який є особою працездатного віку та відсутність відомостей про наявність у підозрюваного тяжких невиліковних хвороб;

4) відсутність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків та зареєстрованого місця проживання;

5) відсутність у підозрюваного постійного джерела доходу;

6) відсутність відомостей про негативну репутацію підозрюваного;

7) майновий стан підозрюваного, який не має значних статків;

8) відсутність відомостей щодо непогашених судимостей підозрюваного;

9) відсутність відомостей про недотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, які застосовувалися до нього раніше.

Суд враховує, що згідно приписів п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
ОСОБА_7 є неповнолітньою особою, має постійне місце проживання, раніше не засуджувався, добровільно та самостійно прибув до відділу поліції припинвши переховування, а суду не надані докази на підтвердження наявності у ОСОБА_7 непогашених судимостей.
ОСОБА_7 є особою, яка народилась на території України та є громадянином України. З часу народження по теперішній час підозрюваний постійно проживав на території України, освіту отримав на території України, а не в іншій країні. Досудовим слідством не встановлено і суду не надані докази про те, що ОСОБА_7 має у розпорядженні в закордонних країнах грошові кошти на банківських рахунках або нерухомість, має близьких родичів в іноземних країнах, що він багато чисельно та вільно перетинав державний кордон України або має численні тісні зв`язки в закордонних країнах, або має та у нього вилучено декілька іноземних паспортів різних країн.

Вищевказані факти свідчать про міцні зв`язки ОСОБА_7 з державою, у якій його переслідують,

Крім того, суд не повідомлено, що в матеріалах кримінального провадження зафіксовані також висловлювання і наміру ОСОБА_7 отримати іноземне громадянство та виїхати з території України в іншу закордонну країну для постійного проживання або переховування.

Прокурором не доведено, що останній перебуваючи на волі, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Також, за матеріалами кримінального провадження на теперішній час відсутній висновок експерта щодо визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , оскільки за повідомленням прокурора ще триває судово-медична експертиза.
У відповідності з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Тримання під вартою та подальше продовження перебування особи під вартою повинно бути законним і обґрунтованим. Законність полягає у дотриманні встановленої законом процедури застосування цього запобіжного заходу та на підставі рішення суду, а обґрунтованість у вимозі взяття особи під варту і подальше продовження перебування особи під вартою лише за наявності передбачених в законі підстав.

Загальною декларацією прав людини (статті 3,9) та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (стаття 5) проголошено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність і ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. У Рекомендації підкреслюється, що з погляду на презумпцію невинуватості, тримання під вартою особи, яка підозрюється у вчиненні правопорушенні, має бути винятком, а не правилом. В окремих випадках тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньої необхідності і як останній захід; воно не повинно застосовуватися з каральних міркувань.

Наголос на винятковому характері застосування тримання під вартою до судового розгляду, коли йдеться про осіб, які підозрюються у вчиненні правопорушення та на застосуванні лише у тих випадках, коли цього суворо вимагають особливі обставини окремої справи, відображають вимоги статті 5 Конвенції

Згідно вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки судом встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Згідно ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням перелічених обставин, необхідним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, є запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який є найбільш суворішим запобіжним заходом після тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.176-179,181,182,183,193,194,204,309 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання органу досудового розслідування про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати у відношенні ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у місті Дніпропетровську, офіційно не працевлаштованого, що має неповну середню освіту, не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000198, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали - до 26 липня 2020 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Підозрюваного ОСОБА_7 негайно доставити до місця проживання за адресою:АДРЕСА_1 .

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту для негайного доставлення підозрюваного ОСОБА_7 до місця проживання передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного - до Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, який повинен негайно поставити на облік ОСОБА_7 і повідомити про це Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло підозрюваного за вказаною адресою, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

По закінченню цього строку та за відсутністю клопотання прокурора, ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дні проголошення ухвали.

Слідчий суддя:

28.05.2020