УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року слідчий суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участі:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області -
ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області клопотання слідчого Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який народився у с. Чапаєвка Золотоніського району Черкаської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, не одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,
- якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
в с т а н о в и в:
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у тому, що
23 грудня 2019 року близько 01 години 00 хвилин, керуючи автомобілем «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по польовій дорозі між с. Крутьки с. Благодатне, зі сторони с. Крутьки в напрямку с. Благодатне, на території Чорнобаївського району Черкаської області, в порушення вимог пунктів 2.3 б); 2.9 а); 12.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, відволікся від керування цим засобом у дорозі, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості не врахував швидкість руху свого автомобіля, щоб мати змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, виїхав на ліве узбіччя відносно свого напрямку руху, де допустив перекидання даного автомобіля, та його наїзд на дерево. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження від яких загинула на місці пригоди.

За даним фактом 23 грудня 2019 року розпочато кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000509 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
23 грудня 2019 року о 10 годині 17 хвилин ОСОБА_5 затриманий в порядку п. 2 ч.1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Цього ж дня ОСОБА_5 з дотриманням вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2
ст. 286 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали подане клопотання, просили його задовольнити з підстав, викладених у ньому, і застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить їх запобіганню. Прокурор звертала увагу суду на те, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджатиме проведенню досудового розслідування, становить небезпеку для родини потерпілої, може вчинити інші кримінальні правопорушення.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник
ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечили та просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного в нічний час. Підозрюваний ОСОБА_5 зазначив про те, що вину визнає, у вчиненому розкаюється, на утриманні має трьох дітей та ще дочку померлої цивільної дружини ОСОБА_8 , яку виховує вже 12 років.
Захисник ОСОБА_6 зазначила, що підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні, оскільки підозрюваний на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, матері яких померли. Намірів переховуватись від органів досудового розслідування її підзахисний не має, як і перешкоджати розслідуванню іншим чином. З місця ДТП не зникав, зробив все необхідне, щоб врятувати дружину. Свідків пригоди не було. Раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. За місцем проживання та останнім місцем роботи характеризується позитивно.
Заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов такого висновку.
Згідно із змістом ст.ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25 квітня 2003 року № 4 запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.
При цьому Верховним Судом України роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного внаслідок відсутності у останнього постійного місця проживання, зловживання спиртними напоями чи вживання наркотичних засобів, продовження вчинення злочинів, підтримання соціальних зв`язків негативного характеру, порушення умов запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі.
Під час розгляду клопотання стороною обвинувачення не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не доведено підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Посилання сторони обвинувачення на ймовірність вчинення підозрюваним однієї із дій, які вказані у п. 1-4 ч. 1 ст.177 КПК України є лише припущенням, і не підтверджені доказами. Тяжкість злочину не є підставою для обрання стосовно підозрюваного виняткового запобіжного заходу.
Із досліджених доказів, які містяться в матеріалах клопотання, встановлено, що
ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, офіційно не працює, проте є батьком трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, за місцем проживання та останнім місцем роботи характеризується позитивно, має батьків похилого віку.
Слідчий суддя не сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині відсутності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, аргументації неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки на доведення даної позиції клопотання містить єдине зазначення - менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, що безумовно не може свідчити про доведеність даного факту.
За таких умов, суд приходить до переконливого висновку, що клопотання не містить чіткого обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим вважає, що на даному етапі, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (взяття під варту), про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Тому слідчий суддя має підстави для відмови у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає за можливе застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
З метою забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає за необхідне обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, і передбачає виконувати покладені на підозрювану, обвинувачену слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.
Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя дійшов переконання, що такий запобіжний захід як домашній арешт в нічний час забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді, і одночасно надасть йому можливість здійснювати утримання та догляд за дітьми.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 194, 196, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:

В задоволенні клопотання слідчого Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 - відмовити.

Обрати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_5 залишати будинок

АДРЕСА_1 щодня з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин ранку наступної доби до 21 лютого 2020 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора за першою вимогою;

2) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали - шістдесят днів, тобто до 21 лютого 2020 року включно.

Виконання ухвали доручити Чорнобаївському ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1