Бродівський районний суд Львівської області
Справа № 439/520/20
ВИРОК
іменем України

26 травня 2020 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 185 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159 від 18 квітня 2020р. відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , смт. Підкамінь Бродівського району Львівської області, не працюючого, одруженого, із вищою освітою, на утриманні має одну малолітню дитину, непрацездатних осіб чи осіб похилого віку на утриманні не має, зареєстроване місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 , постійне місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,-

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 вчинив таємне викраденні чужого майна, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Злочин вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_4 знаючи, що у с. Пеняки Бродівського району Львівської області, де він постійно проживає, а саме на території колишнього складу ПрАТ «Львівського облрибкомбінату» знаходяться велика демонтована брама, вирішив її таємно викрасти для подальшого використання у господарстві.

Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на особисте збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 16.04.2020, близько 20 години 00 хв., на тракторі приїхав на територію колишнього складу ПрАТ «Львівського облрибкомбінату», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливими спонуканнями, зачепив трактором вказану браму із причепленим до неї каркасом і частиною цегляної стіни та почав вказане майно тягнути у сторону будівлі, де планував його використати.

Відтягнувши викрадене майно на відстань близько 500 метрів від місця його попереднього знаходження, ОСОБА_4 , з технічних причин вирішив не продовжувати тягти його по землі, а залишив його у полі, для того щоб у подальшому завантажити на причіп.

Після цього, 18.04.2020, близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_4 , попросивши своїх знайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яким не повідомляв про факт вчинення крадіжки, допомогти у завантаженні майна на причіп трактора, повернувся до місця, де залишив металеву браму із каркасом, завантажив вказане майно на причіп трактора та відвіз до хутора Свиридівка Бродівського району Львівської області, де залишив біля господарства, за яким він наглядає на прохання ОСОБА_9 .

Вчинивши зазначені дії ОСОБА_4 таємно викрав металеву браму із каркасом, яка належить ОСОБА_6 , вартістю 3 600 грн. 00 коп., чим спричинив йому матеріальні збитки на зазначену суму.

Справа надійшла до суду з угодою, укладеною під час досудового розслідування, між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 про примирення від 29 квітня 2020 року, згідно з умовами якої потерпілий та підозрюваний дійшли згоди, що злочин підозрюваним було вчинено саме при викладених вище обставинах, підозрюваний беззастережно та у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні злочину.

Згідно вказаної угоди сторони дійшли згоди, що дії підозрюваного необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна та сторони узгодили покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вказаному злочині визнав повністю та беззастережно, згоду на застосування узгодженого виду покарання підтримав, а угоду про примирення від 29.04.2020 просив затвердити.

Потерпілий просив затвердити угоду про примирення.

Прокурор вважає, що угода відповідає встановленим вимогам закону і може бути затверджена судом з призначенням узгодженого сторонами покарання.

У підготовчому судовому засіданні судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, що передбачене ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки затвердження судом угоди про примирення, зокрема, особливості оскарження вироку суду на підставі угоди та наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України, а також характер обвинувачення, та вид узгодженого покарання.

Також судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_4 розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Судом з`ясовано, що дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України і така кваліфікація є вірною.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості та виходячи з положень статей 468, 469 КПК України угода про примирення при викладених вище обставинах може бути укладена.

Встановлено, що умови угоди жодним чином не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, у суду не має.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань немає.

Судом з`ясовано, що узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам КК України. Сторонами вірно узгоджено покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України в межах санкції статті закону.

Визначаючись у призначенні покарання, сторони обґрунтовано вважають за можливе призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу.

З врахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи інших дій, ніж ті, що передбачені в угоді, відповідає фактичним обставинам правопорушення, не суперечать інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відповідає встановленим національними та міжнародними законодавчими актами вимогам і підлягає затвердженню з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Таким чином, суд, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України та закону про кримінальну відповідальність, приходить до переконання, що вказана угода підлягає затвердженню виходячи із вищевказаних мотивів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Угоду про примирення, укладену 29 квітня 2020 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159 від 18.04.2020 між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 , - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п?ятдесят) гривень.

Накладений ухвалою слідчого судді арешт на майно (ухвала від 22.04.2020 провадження 1-кс/439/92/20) трактор марки ЮМЗ номером шасі НОМЕР_1 та двоосний причіп р.н. НОМЕР_2 , - скасувати.

Речові докази, а саме: металеву брама з каркасом, а також трактор марки «ЮМЗ» без реєстраційних номерів із номером шасі НОМЕР_1 та причіп із реєстраційним номером НОМЕР_2 , - повернути їх законним володільцям.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1