Справа № 574/181/20
Провадження 1-кп/574/50/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області
в складі : головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Буринського районного суду, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні №0000019 від 21.01.2020 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кунерма Іркутської області Російської Федерації, громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-27.11.2008 року вироком Краснопільського районного суду Сумської області за ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік. Постановою Краснопільського районного суду Сумської області від 02.02.2009 року скасовано звільнення від відбування покарання, направлено на відбування покарання у виді обмеження волі строком один рік;
-26.05.2010 року вироком Краснопільського районного суду Сумської області за ч.1 ст.185,ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки;
-24.12.2013 року вироком Краснопільського районного суду Сумської області за ч.2 ст.185,ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців. Звільнився 02.12.2016 року відбувши покарання,

у скоєнні суспільно небезпечного діяння, яке має ознаки злочину передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4
захисник ОСОБА_5
особа, відносно якої вирішується клопотання ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

У точно невстановлений досудовим розслідуванням день середини січня місяця 2020 року, ОСОБА_3 , виявивши в місті Буринь Сумської області, на узбіччі дороги сполученням м.Буринь - с.Червона Слобода, в чагарниках, дві самосійні дикорослі рослини коноплі, з метою використання для власник потреб, незаконно придбав їх зірвавши з них листя коноплі, а потім подрібнив їх, виготовивши у такий спосіб наркотичний засіб, який почав незаконно зберігати при собі в паперовому згортку, без мети збуту до моменту, коли 21.01.2020 року вказана речовина рослинного походження була видана ним працівникам поліції, а в подальшому вилучена у ході проведеного огляду.

Згідно висновку експертизи вилучена в ОСОБА_3 речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабіс», загальна вага якого у перерахунку на висушену речовину становить 6,01 г..

В судовому засіданні ОСОБА_3 визнав факт вчинення ним вищевказаних протиправних дій, зазначивши, що в середині січня місяця 2020 року він декілька днів проживав на залізничному вокзалі ст. Путивль м. Буринь. В один із днів він пішов в напрямку елеватора. Обабіч дороги ріс чагарник, в якому він помітив дві засохлі рослини коноплі. Зірвавши з них листя, він подрібнив їх руками та склав до паперового згортку із газети, який почав зберігати в одязі при собі для власного вживання шляхом куріння. Потім він продовжував ночувати на вокзалі, коли в один із днів січня прийшли працівники поліції, які перевірили його документи. Він показав їм також згорток з коноплею, який в подальшому був у нього вилучений. У вчиненому щиро розкаявся, висловив жаль з приводу вчиненого.

Його винуватість у вчиненні суспільно небезпечного діяння за вищевказаних обставин повністю доведена зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами.

Зокрема, з протоколу огляду від 21.01.2020 року вбачається, що ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні вокзалу залізничної станції Путивль в м. Буринь Сумської області, показав працівникам поліції вміст карманів свого одягу. Серед інших речей, останній видав поліцейським паперовий згорток з речовиною рослинного походження, зовні схожу на рослини роду коноплі, яка була поміщена до спецпакету.

При цьому, судом був досліджений і відеозапис цієї слідчої дії, який не ставить під сумнів добровільність видачі зазначеної речовини ОСОБА_3 , оскільки були наявні всі процесуальні гарантії, які захищали його здатність висловлювати свою справжню думку.
Відповідно до висновку експертизи наркотичних засобів №19/119/7/2-193е від 28.01.2020 року виявлена та вилучена в ОСОБА_3 речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабіс», маса якого у перерахунку на висушену речовину становить 6,01г.

У ході слідчих експериментів 30.01.2020 року та 25.02.2020 року ОСОБА_3 , в присутності понятих, захисника та інших учасників слідчої дії розповів обставини скоєння ним суспільно небезпечного діяння та показав механізм своїх дій.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №65 від 13.02.2020 року, ОСОБА_3 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, інший тип (пропфшизофренія), параноїдна форма, безперервний перебіг. F20.8. Страждав цим захворюванням на момент вчинення кримінального правопорушення, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_3 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, інший тип (пропфшизофренія), параноїдна форма, безперервний перебіг, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом він потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру. Рекомендована госпіталізація до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом.

Вирішуючи питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.
Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».
Враховуючи наведене, суд вважає необхідним саме ці приведені вище докази покласти в основу цієї ухвали, так як вони є об`єктивними, узгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке має ознаки злочину передбаченого ч.1 ст.309 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.
Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення нею суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала у стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати значення своїх дій (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Вислухавши думку прокурора та захисника, враховуючи характер захворювання ОСОБА_3 та ступінь його небезпечності як для себе так і для інших осіб, тяжкість вчиненого ним діяння, суд приходить до висновку про необхідність застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, що відповідає вимогам ч.3 ст.94 КК України.
Витрати , пов`язані із залученням експертів при проведенні експертизи наркотичних засобів підлягають віднесенню за рахунок держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Зокрема, особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», загальна вага якого у перерахунку на висушену речовину становить 5,51 г, що зберігається в Буринському ВП Конотопського ВП ГУНП в Сумській області підлягає знищенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.503,512-513 КПК України, ст.ст.19,94 КК України, суд
п о с т а н о в и в :

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Речові докази по справі: особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», загальна вага якого у перерахунку на висушену речовину становить 5,51 г, що зберігається в Буринському ВП Конотопського ВП ГУНП в Сумській області - знищити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд на протязі 30 днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію ухвали вручити прокурору та ОСОБА_3 , інші учасники судового провадження мають право отримати її копію в суді.

Головуючий: