Номер провадження 1-кп/243/554/2020
Номер справи № 243/2880/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» квітня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

- секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

- прокурора - ОСОБА_3 ,

- потерпілого ОСОБА_4 ,

- обвинуваченого ОСОБА_5 ,

- захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів в залі суду № 19 м. Слов`янська Донецької області кримінальне провадження за № 0000477 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 04 березня 2020 року на підставі Угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним від 25 березня 2020 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утримані не має, інвалідом не являється, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 03 червня 2010 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк один рік;

- 22 грудня 2011 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 185 ч. 3, 71 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавленні волі на строк три роки і два місяці;

- 22 лютого 2016 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 185 ч. 3, 71 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і два місяці. Звільнений 17 серпня 2018 року на підставі Ухвали Селидівського міського суду Донецької області від 09 серпня 2018 умовно-достроково на невідбутий строк одинадцять місяців і два дні;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Угода про примирення досягнута під час досудового провадження.

Відповідно до Обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що ОСОБА_5 , будуючи особою раніше судимою, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочинів, повторно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин: 28 грудня 2019 року приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , на законних підставах, з дозволу ОСОБА_4 знаходився у будинку АДРЕСА_2 . В цей же день та час, знаходячись у будинку у нього раптово виник протиправний злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_4 .

Реалізовуючи свій злочинний протиправний умисел, 28 грудня 2019 року приблизно о 15 годині 10 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , з дозволу ОСОБА_4 , розуміючи протиправний характер своїх дій, умисно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи і незаконного збагачення, вважаючи, що навколо немає сторонніх осіб, які б могли запобігти доведенню його злочинного умислу до кінця, та що його дії ніким не будуть помічені, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_4 заснув у кімнаті, таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_4 , а саме: фотоапарат марки Pentax optio MIO, в робочому стані, вартістю 231 гривень, куртку чоловічу, чорного кольору, з матеріалу синтепон, розмір Л, 170/93А, без пошкоджень, вартістю 573 гривень 34 копійки, після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_4 на загальну суму 804 гривні 34 копійки.

Такі дії, ОСОБА_5 , органами досудового розслідування вірно кваліфіковані за ст. 185 ч. 2 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

25 березня 2020 року підозрюваний ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , з одного боку та потерпілий ОСОБА_4 , з іншого боку, у кримінальному провадженні за № 0000477 внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 04 березня 2020 року, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України перебуваючи у приміщенні службового кабінету № 312 слідчого відділу Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, розташованого за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вулиця Університетська, 30, уклали Угоду про примирення.

Згідно даної Угоди потерпілий ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 185 ч. 2 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 , за ст. 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Розглядаючи питання про затвердження Угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені йому п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_4 , також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 , та його захисник адвокат ОСОБА_6 , погоджуються на призначення узгодженої ними міри та виду покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження Угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України при звільненні від відбування покарання з випробуванням суд вважає доцільним покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 468, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити Угоду про примирення від 25 березня 2020 року, укладену між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_9 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 .

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання за цією статтею кримінального закону у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Захід забезпечення кримінального провадження в порядку передбаченому ст. ст. 131, 176 КПК України не застосовувався та не обирався.

Речові докази по справі: фотоапарат марки Pentax optio MIO, в робочому стані та куртку чоловічу, чорного кольору, з матеріалу синтепон, розмір Л, 170/93А, без пошкоджень, які залучені до матеріалів кримінального провадження № 000477 від 04 березня 2020 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 11 березня 2020 року, що зберігаються у потерпілого ОСОБА_4 - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України залишити у власності потерпілого ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий:

суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1 .