Справа № 991/1418/19
Провадження № 11-сс/991/10/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2020 року м. Київ
Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19 листопада 2019 року про відмову у відкритті провадження по скарзі ОСОБА_5 на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у повному обсязі у кримінальному провадженні № 0000911 від 15 жовтня 2019 року,
за участю:
особи, яка подала апеляційну скаргу, ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції з Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області),

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановленні судом обставини:
09 квітня 2019 року ОСОБА_5 подав до Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ) заяву про вчинення кримінального правопорушення. Детективи НАБУ відомості по заяві не внесли до ЄРДР, тому ОСОБА_5 звернувся до Вищого антикорупційного суду.
30 вересня 2019 року слідчий суддя Вищого антикорупційного суду постановив ухвалу, якою зобов`язав НАБУ внести за заявою ОСОБА_5 від 09 квітня 2019 року до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень за ст.ст. 364, 366, 367, 383, 384 КК України.
З дати винесення рішення до 22 жовтня 2019 року ОСОБА_5 не отримав відповіді від НАБУ щодо виконання ухвали слідчої судді. Тому, 22 жовтня 2019 року надіслав лист до Центрального управління НАБУ, який в НАБУ було отримано 25 жовтня 2019 року.
13 листопада 2019 року скаржник отримав відповідь Одеського територіального управління НАБУ від 01 листопада 2019 року № 0442-188/37365 про початок досудового розслідування кримінального провадження за кваліфікацією ч. 1 ст. 172 КК України, а також витяг з ЄРДР, який підтверджує факт реєстрації такого провадження за № 0000911 від 15 жовтня 2019 року.
18 листопада 2019 року ОСОБА_5 звернувся до Вищого антикорупційного суду зі скаргою у якій просив припинити бездіяльність службових осіб НАБУ, зобов`язати НАБУ внести відомості до ЄРДР за його заявою на виконання ухвали Вищого антикорупційного суду від 30 вересня 2019 року (справа № 760/12157/19) за статтями 364, 366, 367, 383, 384 КК України.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19 листопада 2019 року відмовлено у відкритті провадження по вищезазначеній скарзі ОСОБА_6 .
Відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчий суддя не наділений повноваженнями зобов`язувати органи досудового розслідування виконувати судові рішення інших слідчих суддів, а невиконання рішення суду не може бути предметом оскарження у порядку статті 303 КПК України.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_5 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду подав апеляційну скаргу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 ставить вимогу про скасування ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19 листопада 2019 року та постановлення нової, якою задовольнити у повному обсязі його скаргу на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невиконанні ухвали Вищого антикорупційного суду від 30 вересня 2019 року та невнесенні в повному обсязі відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР кримінальному провадженні № 0000911.
Свої вимоги мотивує тим, що слідчим суддею Вищого антикорупційного суду від 30 вересня 2019 року була постановлена ухвала, якою зобов`язано службову особу НАБУ, внести до ЄРДР за його заявою від 09 квітня 2019 року відомості про вчинення кримінальних правопорушень за ст.ст. 364, 366, 367, 383, 384 КК України, при цьому вказана ухвала органами досудового розслідування не виконується в повному обсязі. За цих обставин він звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду зі скаргою, однак оскаржуваною ухвалою йому було відмовлено у відкритті провадження по скарзі з огляду на те, що слідчий суддя не наділений повноваженнями зобов`язувати органи досудового розслідування виконувати судові рішення інших слідчих суддів. Вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали слідчим суддею не було взято до уваги, що органами досудового розслідування не виконується ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 вересня 2019 року, а також його прохання вжити заходів до її виконання. Слідчим суддею були неповністю з`ясовані обставини справи та досліджені копії письмових доказів, не взято до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, а також судове провадження здійснено за його відсутності, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання, що на його думку, є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Позиції учасників судового провадження.
08 січня 2020 року від старшого детектива НАБУ ОСОБА_7 до суду надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без його участі. Зазначив, що з вищезазначеною скаргою не згоден.
У судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі з підстав зазначених в ній, просив її задовольнити.
Інші учасники судового провадження у судове засідання не прибули, будучи повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином, однак відповідно до приписів ч. 4 ст. 405 КПК України їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду. При цьому, учасники судового провадження, які не прибули, не надали суду свої позиції щодо вимог та доводів апеляційної скарги.

Мотиви суду.
Заслухавши суддю-доповідача щодо суті ухвали слідчого судді та поданої апеляційної скарги, вислухавши доводи особи, яка подала скаргу, дослідивши матеріали судового провадження, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У відповідності до ч. 6 ст. 304 КПК України ухвала про повернення скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, зазначених вимог закону слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали було дотримано у повному обсязі.
Так, відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні.
Здійснення такого контролю шляхом прийняття рішень за скаргами на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, визначено главою 26 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що 30 вересня 2019 року слідчий суддя Вищого антикорупційного суду постановив ухвалу, якою зобов`язав НАБУ внести за заявою ОСОБА_5 від 09 квітня 2019 року до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень за ст.ст. 364, 366, 367, 383, 384 КК України.
Проте, 15 жовтня 2019 року на підставі ухвали Вищого антикорупційного суду від 30 вересня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості та розпочато кримінальне провадження за № 0000911 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 534 КПК України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.
Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (принцип згадується у рішенні Великої Палати Європейського суду з прав людини у справі Brumarescu проти Румунії від 28 жовтня 1999 року, заява № 28342/95, параграф 61). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду. Таким чином, слідча суддя не може розглядати питання бездіяльності, оскільки воно вже було вирішено іншим слідчим суддею, а тому такий розгляд буде порушувати принцип юридичної визначеності.
З огляду на наведене, невиконання судового рішення це бездіяльність, що полягає в незастосуванні заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт. Законодавство України передбачає адміністративну та кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду. Втім, вирішення цього питання не може здійснюватися в межах розгляду скарги на бездіяльність, оскільки слідчий суддя може тільки вирішити питання поставлені в межах вимог скарги та прийняти одне з рішень по суті, передбачених ч. 2 ст. 307 КПК України. Кримінальний процесуальний закон України не наділяє слідчого суддю повноваженнями зобов`язувати органи досудового розслідування виконувати судові рішення інших слідчих суддів.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею враховані вимоги кримінального процесуального закону та зроблений правильний висновок про те, що інший слідчий суддя вже вирішив скаргу по суті, а невиконання рішення суду не може бути предметом оскарження у порядку статті 303 КПК України. Тому, на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за зазначеною скаргою, достатньо повно виклавши свої міркування у судовому рішенні.
Керуючись ст.ст. 376, 392, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19 листопада 2019 року про відмову у відкритті провадження по скарзі ОСОБА_5 на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у повному обсязі у кримінальному провадженні № 0000911 від 15 жовтня 2019 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3