ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 лютого 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002530 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянин України, освіта середня-спеціальна, офіційно не працевлаштований, не одружений, не маючий на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 15 квітня 2009 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. ст. 187 ч. 2, 76 п. 2, 3, 4, 69 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

- 07 квітня 2010 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 187 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю злочинів частково приєднано не відбуте покарання по вироку від 15.04.2009 року та до відбуття призначено 7 років 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 15.12.2014 року умовно-достроково на не відбутий строк 2 роки 3 місяці 26 днів;

- 17 лютого 2016 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. ст. 128, 186 ч. 2, 263 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання по вироку від 07 квітня 2010 року та до відбуття призначено 6 років позбавлення волі. Звільнений 08 листопада 2018 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 26 днів, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого положеннями ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 лютого 2020 року ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутого покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року, від відбування якого ОСОБА_8 було умовно-достроково звільнено на підставі ухвали Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року, остаточно призначено обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 2 місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дати затримання останнього.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишено без змін до набрання вироком законної сили.
Як встановлено судом, ОСОБА_8 , повторно, 08 листопада 2019 року приблизно о 16.30 годин, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , у знайомого ОСОБА_9 в ході спілкування, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, під вигаданим приводом скористатися інтернет сайтом «OLX», попрохав ОСОБА_9 передати йому мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 3S» ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 , тим самим ввів останнього в оману щодо своїх істинних намірів, на що ОСОБА_9 , будучи впевненим у правомірності дій ОСОБА_8 та не підозрюючи про його дійсні наміри, добровільно передав останньому мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 3S» ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 34/12.1/1089 становить 1816,67 гривень.
Діючи в подальшому на досягнення єдиного злочинного результату, ОСОБА_8 , отримавши належний ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 3S» ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 , у своє володіння, з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь та використавши викрадене майно за своїм розсудом.
В результаті злочинних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 завдана майнова шкода на загальну суму 1816,67 гривень.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В своїй апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 лютого 2020 року та призначити покарання, не пов`язане з позбавлення волі, а саме у виді штрафу або умовного строку.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги обвинувачений посилається на те, що як на досудовому слідстві, так і під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_8 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, додатково зазначив в своїй скарзі щодо обставин кримінального провадження, що взявши телефон потерпілого обвинувачений залишив йому свій паспорт, сам телефон після користування заклав до ломбарду за 500,00 грн. та витратив вказані кошти на забезпечення своєї життєдіяльності, оскільки вже третій тиждень не працював та потребував коштів. Згодом,зустрівшись із потерпілим, обвинувачений відшкодував йому кошти за закладений до ломбарду мобільний телефон, владнавши виниклу ситуацію. З потерпілим залишився в нормальних стосунках, претензій потерпілий до нього, також, не має, а тому ОСОБА_8 вважає, що йому повинно бути призначено покарання не пов`язане із позбавленням волі і реальним його відбуттям.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні обвинувачений свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити в повному обсязі з підстав та мотивів, викладених в ній.
Захисник апеляційну скаргу ОСОБА_8 також підтримав, просив її задовольнити.
Прокурор проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_8 заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також щодо кримінально-правової кваліфікації злочину, не оспорюються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_8 та на кваліфікацію його дій, не виявлено.
Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження.
Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Згідно з вимогами статей 65 і 69 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.
Виходячи з положень статті 50 КК України, рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.
Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону щодо призначення покарання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_8 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України класифікується як злочин середньої тяжкості, яке пов`язано з зловживанням чужою довірою з метою заволодіння чужим майном, вчинене повторно, об`єкт злочину, та правильно врахував суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення.
Належно прийняв до уваги дані про особу ОСОБА_8 , який раніше був неодноразово судимий, за злочини проти власності, не одружений, що свідчить про відсутність соціально-міцних зв`язків в обвинуваченого, не працює, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має.
Врахував і конкретні обставини кримінального провадження, а саме, обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання рецидив злочину, відсутність цивільного позову з боку потерпілого та призначив ОСОБА_8 покарання із зстосуванням ст. 71 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік 2 місяці, яке повністю відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи та особі обвинуваченого, а також сприятиме меті покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження в подальшому вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим так і іншими особами.
А тому, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність доводів обвинуваченого про те, що судом першої інстанції при призначенні покарання неналежним чином було враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого.
Враховуючи, що при ухваленні вироку судом першої інстанції дотримані вимоги кримінального закону України, та ОСОБА_8 призначене покарання, яке відповідає тяжкості кримінального правопорушення та даним про його особу, з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 покарання є достатньо обґрунтованим та переконливим, а відповідно правильним.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції залишенню без змін.
А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 лютого 2020 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 2 ст. 190 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4