ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/403/20 Справа № 208/6997/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 від відбування покарання,

за участю учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_8
засудженої: ОСОБА_7 , в режимі відеоконференції
захисника: ОСОБА_9

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання установи про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання засудженої ОСОБА_7 .

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що, висновки суду про те, що засуджена довела своє виправлення є передчасними. Вказує, що, перебуваючи майже 6 років в установі, засуджена має лише 3 заохочення, фактично за ті дії, які зобов`язана виконувати кожна засуджена особа. За весь період відбування покарання засуджена характеризується посередньо, ініціативу не проявляє, програми диференційованого виховного впливу відвідує формально, зацікавленості не проявляє, за характером запальна, різка та не стримана. Крім того, засуджена має позов про стягнення з неї моральної та матеріальної шкоди у сумі 102 440 гривень, з якого сплачено лише 10 994 гривень.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року було звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання умовно-достроково на 10 місяців 12 днів.

Суд, обґрунтовуючи своє рішення, зазначив, що засуджена відбула 3/4 частини призначеного їй покарання, позитивно характеризується за місцем відбуття покарання, до роботи ставиться відповідально, сумлінно, є взірцем для інших засуджених, конфліктних ситуацій не створює, товариська. З працівниками адміністрації установи тактовна, дотримується правомірних взаємовідносин. Має два заохочення за дотримання правил трудового розпорядку, вимог безпеки праці та ставлення до неї, додержання правил поведінки. Стягнень не має. Вину у скоєному злочині визнає, щиро кається у скоєному.
Вислухав суддю - доповідача, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку засудженої та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до вимог ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув не менше двох третин строку покарання за умисний тяжкий злочин.
На підставі ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» звернуто увагу на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому при прийнятті судом рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання необхідно довести, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого-виховного впливу, тощо.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції у своєму рішенні не навів належних підстав, які підтверджують, що засуджена ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.
При цьому, колегія суддів зауважує, що наявність лише 3 заохочень за весь період відбування покарання та відомості про належну поведінку засудженої ОСОБА_7 хоча і характеризують позитивно особу засудженої, однак з урахуванням інших встановлених судом обставин, зокрема засудження за вчинення особливо тяжкого злочину, невідшкодування шкоди, завданої злочином, на виправлення ОСОБА_7 не вказують.

Крім того, колегія суддів, погоджуючись з доводами апеляційної скарги прокурора, зазначає, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженої під час відбування покарання відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженої, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, до того ж короткий проміжок часу за яким змінилася поведінка засудженої, згідно наданої характеристики, не є достатніми обставинами для можливості оцінки поведінки засудженого, з підстав, які визначені положеннями ст. 81 КК України.

Оцінюючи наведені обставини апеляційний суд не може погодитись із висновком суду першої інстанції про те, що засуджена ОСОБА_7 своєю поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення, а висновок про можливість застосування щодо засудженої умовно-дострокового звільнення повинен ґрунтуватись на аналізі даних про поведінку засудженої за весь час відбування покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Відповідно до ч. 6 КВК України виправлення засудженої це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
З огляду на зазначене апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що суд першої інстанції, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні обставини справи, надав їм неправильну оцінку, що призвело до порушення вимог ст. 413 КПК України, тобто неправильному застосуванню закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, є підставою для скасування судового рішення.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала - скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року, якою було звільнено ОСОБА_7 від відбування частини покарання, яка залишилася і призначена вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.11.2013 року, умовно-достроково на 10 місяців 12 днів, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання адміністрації Державної установи "Кам`янська виправна колонія (№ 34)" про умовно-дострокове звільнення від покарання засудженої ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4