Справа № 357/8381/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2020 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України по кримінальному провадженні № 0000519,-

У С Т А Н О В И В:

В провадженні слідчого СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000519 від 19.01.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 будучи раніше судимим 19.03.2012 року Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 190 ч 2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 2 роки. Підозрюється в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В період часу з 15.02.2012 року до початку березня 2012 року ОСОБА_5 , шляхом обману, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, мав повторно заволодівати чужим майном, а саме з метою реалізації свого злочинного наміру, продовжував повідомляти неправдиві відомості, що він купить неповнолітньому ОСОБА_6 мобільний телефон, заздалегідь не маючи наміру його купувати, в результаті чого вчинив ряд шахрайств об`єднаним єдиним злочинним наміром при наступних обставинах:

15.02.2012 року у вечірній час, ОСОБА_5 на східцевому майданчику поблизу квартири АДРЕСА_1 , зустрів неповнолітнього ОСОБА_7 , з яким раніше був знайомий та знав, що в останнього в користуванні є грошові кошти його батька ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_5 , шляхом обману, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, заволодів чужим майном, а саме з метою реалізації свого злочинного наміру, повідомив неправдиві відомості, що він купить неповнолітньому ОСОБА_6 мобільний телефон, заздалегідь не маючи наміру його купувати. Неповнолітній ОСОБА_9 добросовісно, помиляючись у намірах ОСОБА_5 , передав останньому грошові кошти в сумі 500 грн., належні його батьку ОСОБА_10 , в якості оплати за мобільний телефон. ОСОБА_5 маючи намір на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_11 з місця вчинення злочину з вказаною сумою, а саме 500 грн., зник та розпорядився ними на власний розсуд, внаслідок чого заподіяв власнику майна батькові неповнолітнього ОСОБА_7 - ОСОБА_10 , матеріального збитку на суму 500 гривень.

Крім того, 20.02.2012 року у вечірній час ОСОБА_5 поблизу будинку № 8 по вул. А. Кримського в м. Біла Церква Київської області, зустрів неповнолітнього ОСОБА_7 , з яким раніше був знайомий та знав, що в останнього в користуванні є грошові кошти його батька ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_5 шляхом обману маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, заволодів чужим майном, а саме з метою реалізації свого злочинного наміру, повідомив неправдиві відомості, що він купить неповнолітньому ОСОБА_6 мобільний телефон, заздалегідь не маючи наміру його купувати. Неповнолітній ОСОБА_9 добросовісно, помиляючись у намірах ОСОБА_5 , передав останньому грошові кошти в сумі 200 грн., належні його батьку ОСОБА_10 , в якості оплати за мобільний телефон. ОСОБА_5 маючи намір на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_11 з місця вчинення злочину з вказаною сумою, а саме 200 грн. зник та розпорядився ними на власний розсуд, внаслідок чого заподіяв власнику майна батькові неповнолітнього ОСОБА_7 - ОСОБА_10 , матеріального збитку на суму 200 гривень.

Крім того, 05.03.2012 року у вечірній час ОСОБА_5 на східцевому майданчику поблизу квартири АДРЕСА_2 , зустрів неповнолітнього ОСОБА_7 , з яким раніше був знайомий та знав, що в останнього в користуванні є грошові кошти його батька ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_5 шляхом обману, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, заволодів чужим майном, а саме з метою реалізації свого злочинного наміру, повідомив неправдиві відомості, що він купить неповнолітньому ОСОБА_6 мобільний телефон, заздалегідь не маючи наміру його купувати. Неповнолітній ОСОБА_9 добросовісно помиляючись у намірах ОСОБА_5 , передав останньому грошові кошти в сумі 2000 грн., належні його батьку ОСОБА_10 , в якості оплати за мобільний телефон. ОСОБА_5 маючи намір на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_11 з місця вчинення злочину з вказаною сумою, а саме 2000 грн. зник та розпорядився ними на власний розсуд, внаслідок чого заподіяв власнику майна батькові неповнолітнього ОСОБА_7 - ОСОБА_10 , матеріального збитку на загальну суму 2700 гривень.

Крім того, 16.03.2014 року близько 23:00 год. ОСОБА_5 приїхавши на автомобілі таксі до будинку АДРЕСА_3 , зайшов до квартири АДРЕСА_4 вищевказаного будинку, двері якої відчинив ОСОБА_12 . Далі реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , попросив ОСОБА_7 вийти на вулицю. Після чого перебуваючи біля даного будинку ОСОБА_5 в присутності ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_6 неправдиві чутки, що їм для роботи потрібні кошти в сумі 500 гривень, на що останній відмовив так, як на той час ОСОБА_5 був винен йому кошти в сумі 2700 гривень за купівлю мобільного телефону, який він не надав. Після чого ОСОБА_13 разом з ОСОБА_5 , почали просити в ОСОБА_7 ноутбук, мотивуючи це тим, що він потрібен їм для роботи та обіцяли повернути його вночі. Після чого ОСОБА_9 погодився та зайшовши до квартири, в якій проживає, де взяв ноутбук марки «Acer core ІЗ 231 ОМ», належний його батькові ОСОБА_14 . Сівши в автомобіль ОСОБА_5 та ОСОБА_13 відразу поїхали до ломбарду «Скарбниця» по вул. Я Мудрого в м. Біла Церква, де на документи таксиста здали вказаний ноутбук за 1450 гривень, чим спричинили батькові неповнолітнього ОСОБА_7 - ОСОБА_15 , матеріального збитку на загальну суму 2399 гривень.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаних злочинів є покази потерпілих, свідків, речовими доказами, зібраними під час досудового розслідування.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що місце перебування ОСОБА_5 невідоме, адже останній з метою уникнення відповідальності після скоєння інкримінованого йому злочину зник, міцних та сталих соціальних зв`язків не має.

В обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Згідно з ч.2 цієї ж статті це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.

Так, 27 липня 2018 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області подано клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 відразу після вчинення інкримінованого йому злочину зник зі свого місця проживання та до теперішнього часу його місцезнаходження не встановлено, близьким родичам не відомо де перебуває ОСОБА_5 , а також те, що останнього оголошено в державний розшук Білоцерківським відділом поліції ГУ НП в Київській області, існує необхідність у його затриманні з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, в органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання вартою.

Розглянувши клопотання слідчого, дослідивши матеріали, що мають значення для вирішення питання про надання дозволу на затримання з метою приводу, заслухавши думку прокурора, який клопотання підтримав та просив задовольнити, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, підозрюваний ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 190 КК України та переховується від органів слідства та суду.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 188 КПК України клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Судом встановлено, що до суду також надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 176-178, 188-190 КПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України по кримінальному провадженню № 0000519 задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 19.03.2012 року Білоцерківським міськрайонним судом за ст.. 190 ч. 2 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 2 роки, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1