Справа № 304/431/20 Провадження № 1-кп/304/191/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2020 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000029 від 27 березня 2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нижній Новгород Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, раніше не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 402 КК України, -

з участю сторін кримінального провадження:
обвинувача прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи таку на посаді дільничного інспектора прикордонної служби 1 категорії групи дільничних інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , 09 березня 2020 року близько 19.59 год. знаходячись у адміністративному приміщенні на території ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване в АДРЕСА_3 , в порушення вимог ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 2, 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, розуміючи наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, відкрито відмовився виконати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 03 березня 2020 року № 215-аг та розпорядження АДПСУ від 24 лютого 2020 року № т/31-1525 та без поважних причин не вибув до Головного центру підготовки особового складу імені генерал-майора Ігоря Мамота (смт. Оршанець Черкаської області) для проходження навчання, чим вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника, вчинену в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 3 ст. 402 КК України.

31 березня 2020 року у м. Ужгород між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 досягнуто та укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України. Згідно даної угоди ОСОБА_3 визнає свою вину у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 402 КК України. Крім цього, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання за ч. 3 ст. 402 КК України із застосування ст. 69 КК України у виді арешту на гауптвахті строком на 6 (шість) місяців. Також сторони визначили наслідки укладення, затвердження і невиконання зазначеної угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, щиро розкаявся. Також ствердив, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Разом зі своїм захисником просили затвердити зазначену угоду.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні також просив затвердити зазначену угоду, оскільки така відповідає вимогам закону, її було укладено добровільно.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до такого висновку.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується та визнає вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 402 КК України, який згідно ст. 12 цього Кодексу є тяжким злочином.

Сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 402 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України більш м`якого покарання, яке не зазначене в санкції ч. 3 ст. 402 КК України, у виді арешту на гауптвахті строком на 6 (шість) місяців.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження даної угоди, характер обвинувачення та вид покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 475 цього Кодексу.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що дана угода про визнання винуватості відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди узгоджуються з вимогами вказаного Закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, укладення угоди було добровільним, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Також судом береться до уваги те, що узгоджена сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування не обирався, підстав для його обрання не має.

Речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись статтями 374, 475 КПК України, с у д, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , укладену 31 березня 2020 року.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 402 КК України і призначити покарання із застосуванням ст. 69 цього Кодексу, більш м`яке, ніж передбачене в санкції ч. 3 ст. 402 КК України, у виді арешту на гауптвахті строком на 6 (шість) місяців.

Початок строку відбуття покарання рахувати ОСОБА_3 з моменту його затримання з метою поміщення на гауптвахту для відбування покарання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України.
Головуючий: ОСОБА_1