Справа № 283/876/19
провадження №1-кс/283/438/2020
У Х В А Л А
03 червня 2020 року Слідчий суддя Малинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши
скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Коростишівської місцевої Житомирської області в кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР 30 січня 2019 року за №0000057 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В обґрунтування заявлених вимог скаржник зазначив, що 12.02.2019 року ОСОБА_4 та інших підозрюваних повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
11.04.2019 року прокурором продовжено строк досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000057 до трьох місяців, тобто до 12.05.2019 року. 11.05.2019 року слідчим оголошено про завершення досудового розслідування, у зв`язку з чим строк досудового розслідування зупинено.
Ухвалою слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 27.05.2019 року по справі №283/876/19 встановлено строк для ознайомлення підозрюваних та їх захисників з матеріалами кримінального провадження, внесеного в ЄРДР 30 січня 2019 року за № 0000057, по 31 травня 2019 року включно, а тому строк досудового розслідування відновлено 01.06.2019 року.
Разом з тим, обвинувальний акт, складений та затверджений 24 червня 2019 року, направлено до суду лише 13.08.2019 року без вручення його копії підозрюваним. Фактичний строк досудового розслідування становив 5 місяців і 11 днів, всупереч визначеного прокурором 3-х місячного строку. У зв`язку з тим, що обвинувальний акт складено за межами строку досудового розслідування, захисник просить суд зобов`язати прокурора Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_5 закрити кримінальне провадження № 0000057.
Прокурор Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання.
Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити.
Ознайомившись з матеріалами скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

При цьому, враховується також практика Європейського суду з прав людини, згідно якої право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого,прокурора які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Так, на досудовому провадженні, відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, що полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Бездіяльність, що підлягає оскарженню згідно вказаної норми, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділений обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, ст.303 КПК України дозволяє звернутися до суду із скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінально процесуальним законодавством.

Як вбачається з поданих до суду матеріалів, Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області по справі №283/1833/19 від 13.03.2020 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000057 від 30.01.2019 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України повернуто прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.291 КПК України.
Згідно вказаної ухвали встановлено, що досудове розслідування оголошено закінченим згідно реєстру матеріалів 11.05.2019 року, обвинувальний акт містить відмітку про його затвердження 24.06.2020 року, однак до суду обвинувальний акт направлено лише 13.08.2019 року без обов`язкового додатку у вигляді розписки підозрюваного про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
Момент завершення досудового розслідування прямо пов`язаний з висуненням прокурором обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення у вигляді прийняття та процесуального оформлення особливого виду процесуального рішення, яким є обвинувальний акт. Момент однієї з форм закінчення досудового розслідування прямо та нерозривно пов`язаний з обвинувальним актом, а точніше з моментом (днем), коли прокурор звернувся з обвинувальним актом до суду.

Частиною 1 ст.283 КПК України передбачено, що особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

Положеннями ч.2 ст.283 КПК України встановлено, що прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосуванням примусових заходів медичного або виховного характеру. Даною нормою закріплено обов`язок прокурора у певний строк здійснити одну з передбачених дій.

Як вбачається з поданих матеріалів, прокурором не виконано обов`язку відповідно до ч.2 ст.283 КПК України.

Окрім цього, прокурором не надано відповідь за результатами розгляду клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 №1 від 18.05.2020 року про закриття кримінального провадження, відправленого за №184 та врученого особисто 22.05.2020 року.
Так, відповідно до ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Станом на дату розгляду скарги, захисник ОСОБА_3 не повідомлений про результати розгляду вказаного клопотання.

Проаналізувавши чинне законодавством та надані письмові докази, слідчий суддя вбачає бездіяльність прокурора Коростишівської місцевої прокуратури процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000057, щодо виконання обов`язку передбаченого ч.2 ст.283 та ч.2 ст. 220 КПК України, строк виконання яких чітко регламентований кримінально процесуальним законодавством.

А тому, скарга в частині незабезпечення прокурором Коростишівської місцевої прокуратури проведення досудового розслідування в межах його строку та у відповідності до вимог, передбачених ч.2 ст.283 КПК України, є обґрунтованою.

Разом з тим, заявлена захисником вимога про зобов`язання прокурора закрити кримінальне провадження, переліком ст. 303 КПК України не визначена.
Згідно з приписами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Слідчий суддя не наділений повноваженнями вказувати органам досудового розслідування, які саме рішення за наслідком вирішення процесуальних питань вони повинні приймати, тому слідчий суддя приходить до висновку, що підстави для задоволення скарги саме шляхом зобов`язання уповноваженого прокурора вчинити конкретну дію та визначити яке йому необхідно прийняти процесуальне рішення з метою усунення порушень у даному кримінальному провадженні, відсутні.

Керуючись ст. 303, 306, 307 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.
Зобов`язати прокурора Коростишівської місцевої прокуратури процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000057 від 30.01.2019 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, прийняти процесуальне рішення, передбачене ч.2 ст.283 КПК України.
В решті вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя