печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання сторони кримінального провадження № 0000316 від 25.05.2018 - виконувача обов`язків прокурора відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо організованої та транснаціональної злочинності Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів поліції і фіскальної служби та у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000316 від 25.05.2018 - виконувача обов`язків прокурора відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо організованої та транснаціональної злочинності Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів поліції і фіскальної служби та у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна.
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Прокурор в судове засідання не з`явилась, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000316, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що з 2016 року на території України діє злочинна організація, члени якої, діючи умисно та з корисливих мотивів займаються незаконним придбанням, перевезенням, зберіганням, пересиланням з метою збуту, а також незаконним збутом наркотичних засобів та особливо небезпечних психотропних речовин, у великих та особливо великих розмірах.
Досудовим розслідуванням встановлено, що вказану злочинну організацію було створено ОСОБА_4 , який керуючись корисливим мотивом і прагненням до наживи, маючи надійний канал поставки наркотичних засобів та особливо небезпечних психотропних речовин, створив та очолив стійке ієрархічне об`єднання злочинну організацію, з метою протиправного особистого збагачення, шляхом вчинення систематичного незаконного придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів та особливо небезпечних психотропних речовин у великих та особливо великих розмірах по всій території України. До вказаної протиправної злочинної діяльності ОСОБА_4 залучено наступних осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інших невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб, які діяли згідно відведеним їм злочинним ролям.

13.07.2019 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку ст. 208 КПК України було затримано та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.
В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 02.07.2019 встановлено, що 03.02.2016 ОСОБА_12 (яка являється тещею ОСОБА_4 ) оформлено право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
21.08.2019 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва накладено арешт на майно ОСОБА_12 , яка є матір`ю дружини ОСОБА_4 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Виконання даної ухвали виявилось неможливим, оскільки за час її надсилання поштовим зв`язком до відповідного органу, вказане нерухоме майно було відчужено, власником якого являється інша особа.

Так, 22.08.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 посвідчено договір купівлі-продажу вищезазначеної квартири новому власнику, громадянину Російської Федерації ОСОБА_14 .

Одночасно встановлено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_14 постійно проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , 16.08.2019 прибув на територію України, надав довіреність на представництво інтересів та купівлю нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , громадянину ОСОБА_15 та 17.08.2019 залишив територію України.

Також встановлено, що громадянин Російської федерації ОСОБА_14 , являючись власником вищезазначеної квартири, 06.09.2019 повторно прибув на територію України, надав довіреність на представництво інтересів, в тому числі щодо експлуатації квартири АДРЕСА_1 колишній власниці ОСОБА_12 та її чоловікові ОСОБА_16 , та цього ж дня залишив територію України. На даний час у зазначеній квартирі проживає дружина підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_17 .

Таким чином, в оформленні договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 22.08.2019 вбачаються ознаки фіктивності.

Прокурор вказує, що з метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення конфіскації майна як можливого виду покарання, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .
Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна саме для забезпечення збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 64-2 КПК України третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосується арешту майна. Третя особо щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосується арешту майна, та отримує їх копії у випадку та порядку, встановлених цим кодексом.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на об`єкту нерухомого майна, з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на майно, яка оформлене на ОСОБА_14 , а саме квартиру АДРЕСА_1 , яку придбав підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1