ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1879/20 Справа № 206/1350/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2020 року, у кримінальному провадженні № 0000229 від 08.03.2020 року, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, не працюючої, у встановленому порядку не зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 27.06.2017 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.75, п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком 1рік;
- 16.04.2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;
- 30.07.2018 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі;
- 27.09.2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, (звільнена з ВК № 65 20.09.2019 року)
- 29.01.2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 місяців (покарання не відбуто),

-обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_7
обвинуваченої: ОСОБА_6 , в режимі відеоконференції

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , посилаючись на стан свого здоров`я, просить призначити їй покарання із застосуванням ст.69 КК України.
Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі ст. ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_6 частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.01.2020 року та призначено остаточне покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі.
Стягнуто зі ОСОБА_6 на користь Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України документально підтверджені витрати за проведення експертизи по справі в розмірі 326,88 грн.
Окрім того, судом вирішено долю речових доказів.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, ОСОБА_6 07 березня 2020 року приблизно о 12 годині 10 хвилин, знаходячись у приміщенні магазину «Варус-40» (ТОВ «Омега»), що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. 20-ти річчя Перемоги, буд. 43-Д, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, ОСОБА_6 , у той же день, тобто 07.03.2020 року о 10 годині 11 хвилин, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, впевнившись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до торгівельного прилавку звідки, шляхом вільного доступу, викрала товар у вигляді щипців для волосся бренду «Remington» марки S1A100, який сховала у свою жіночу сумку чорного кольору.
Після чого, ОСОБА_6 намагаючись довести свій злочинний умисел до кінця, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, тримаючи вищевказаний товар магазину у своїй жіночій сумці чорного кольору, яку тримала при собі, пройшла повз касову зону магазину та не розрахувавшись за вищевказаний товар, намагалась вийти з магазину, проте не змогла довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була зупинена працівниками охорони магазину «Варус-40» (ТОВ «Омега»), за межами касової зони.
Таким чином, ОСОБА_6 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, чим могла заподіяти ТОВ «Омега» майнову шкоду в сумі 332 гривень 50 копійок.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченої, яка підтримала вимоги апеляційної скарги та просила призначити їй більш м`яке покарання, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої та просила залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації її дій за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у апеляційній скарзі обвинуваченою не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.
Перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченої щодо необхідності призначення їй більш м`якого покарання, із застосуванням ст.69 КК України, колегія суддів вважає їх безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації. Суд при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як вбачається з вироку суду першої інстанції, суд при призначенні покарання ОСОБА_6 врахував ступінь тяжкості вчинених правопорушень, які, відповідно до ч.1 ст.12 КК України, є злочинами середньої тяжкості.
Також, судом враховано дані про особу обвинуваченої ОСОБА_6 , яка раніше неодноразова судима, вчинила злочин, не відбувши покарання за попереднім вироком, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшують покарання суд визнав повне визнання нею своєї винуватості, щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання суд визнав рецидив злочинів.
З урахуванням вищезазначеного, суд призначив покарання в межах санкції ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ст.ст. 71, 72 КК України у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні саме такого покарання дотримався вимог кримінального закону. Будь - яких підстав для призначення більш м`якого покарання, з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі обвинуваченої, колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим, підстав вважати таке покарання несправедливим внаслідок суворості, немає.
Зі змісту скарги убачається, що обвинувачена фактично порушує питання про недотримання судом визначених законом вимог, що стосуються призначення покарання і пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями).
Визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання
Колегія суддів з висновком суду першої інстанції погоджується та, з урахуванням вищенаведених обставин, вважає призначене обвинуваченій покарання законним, справедливим та достатнім для її виправлення і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Посилання обвинуваченої в апеляційній скарзі на стан її здоров`я, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони жодними доказами не підтверджені.
З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу обвинуваченої залишити без задоволення, а вирок суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок , Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2020 року щодо ОСОБА_6 обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:

------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4