Справа № 559/1909/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно матеріали кримінального провадження № 0000611 по обвинуваченню

ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_3 , 15 червня 2019 року, близько 23 год. 00 хв., перебуваючи поблизу будинку № 9 по вул. Тихого м. Дубно, Рівненської області, за наявності особистих неприязних відносин з ОСОБА_5 , з метою покарання останньої, умисно наніс удар долонею правої руки в ліву частину обличчя, в результаті чого ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: гострого лівобічного перфоративного післятравматичного середнього отиту, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 117 від 27 серпня 2019 року, п.2.3.1.а. „Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", мають ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому злочині не визнав повністю та пояснив, що 15 червня 2019 року він знаходився по місцю проживання потерпілої. Близько 01.00 години ночі колишня дружина поверталася додому разом з колегою ОСОБА_6 . Останній, наблизившись до нього, почав його психологічно ображати. Таку поведінку ОСОБА_6 він сприйняв як погрозу для власного життя та здоров`я, тому перший наніс йому удар в область обличчя. Через деякий час відчув, що його ззаду хтось почав душити. Так як була пізня пора доби, тому він не міг побачити хто це, тому з метою захисту свідомо вдарив особу в обличчя, як пізніше побачив, це була його колишня дружина. Свої дії розцінює як самооборону. Наміру заподіяти потерпілій тілесні ушкодження не мав. Заявлений цивільний позов заперечує повністю. Просить виправдати.

Дані показання обвинуваченого щодо невизнання вини у інкримінованому злочинні суд сприймає критично як такі, що повністю спростовуються встановленими дійсними обставинами справи.

Дані твердження суду базуються на всебічному та повному дослідженні доказів, а саме показань потерпілої, свідків, пояснень опитаних у судовому засіданні неповнолітній дітей, що були свідками протиправних дій обвинуваченого, дослідженими доказами по матеріалах справи.

Так, потерпіла ОСОБА_5 дала покази про те, що 15 червня 2019 року близько 23.00 годин вона разом з колегою по роботі поверталася з роботи додому та поблизу воріт власного будинку побачила колишнього чоловіка ОСОБА_3 , який був у нетверезому стані і прямував їй назустріч. Підійшовши ближче, останній без будь-яких причин та пояснень почав бити чоловіка, який йшов разом з нею, в подальшому наніс їй удав рукою у ліву сторону обличчя, від чого вона впала на землю і вдарилася головою. Все це відбулося на очах у їхніх неповнолітніх дітей, які почали її захищати та заспокоювати батька, однак він на це не реагував, а продовжував обзивати їх нецензурними словами. В подальшому, вони забігли у будинок та зачинили двері на ключ. Обвинувачений пішов у невідомому їй напрямку.

На наступний день вона відчула сильний головний біль, запаморочення та закладеність лівого вуха. З приводу отриманої травми вона звернулася до Дубенської ЦРЛ, де лікувалася у стаціонарному відділенні, а пізніше проходила лікування амбулаторно. На даний час, внаслідок отриманої травми, вона погано чує, до цього часу у неї з`являється тошнота та запаморочення, тому змушена час від часу проходити обстеження. Потерпіла просила задоволити поданий нею цивільний позов про відшкодування документально підтвердженої матеріальної шкоди у повному обсязі у розмірі 3667,08 гривень.

В обгрунтування заявленої моральної шкоди потерпіла зазначила, що внаслідок отриманої травми вона тривалий час знаходилася на стаціонарному лікуванні у медичному закладі, після цього лікувалася амбулаторно. В подальшому, постійно змушена проходити обстеження, огляди у лікарів, оскільки стан здоров`я погіршується. Вказаний злочин ОСОБА_3 вчинив фактично на очах у їхніх неповнолітніх синів, що було і для них, і для неї великою психологічною травмою. Просила стягнути з обвинуваченого на її користь 10000 гривень у відшкодування заподіяної моральної немайнової шкоди.

Свідок ОСОБА_7 дала покази про те, що 16 червня 2019 року вона неодноразово телефонувала до своєї матері, однак вона не брала трубку, в подальшому, її мобільний був відключений. Вона зателефонувала на домашній телефон та від меншого брата дізналася, що маму побив колишній чоловік. Приїхавши додому, побачила, що мама лежала на ліжку, по зовнішньому її вигляді було видно, що вона почувається дуже погано. Вона з чоловіком відвезли маму до Дубенської районної лікарні, де поставили діагноз: струс та забій головного мозку, з приводу чого вона змушена була тривалий час лікуватися. Крім того, у мами внаслідок удару є проблеми зі слухом. Свідок зазначила, що протягом всього часу її проживання у будинку матері, обвинувачений постійно зловживав спиртними напоями, та, будучи в агресивному стані, бив маму та бабцю, вони жили у постійному страху.

Свідок ОСОБА_8 дав покази про те, що 15 червня 2019 року близько 23.00 години від повертався з роботи разом з потерпілою ОСОБА_5 , так як проводив останню додому. Коли вони підійшли до будинку потерпілої, що знаходиться по АДРЕСА_2 , з-за воріт вийшов обвинувачений та між ним та потерпілою виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 вдарив потерпілу рукою в обличчя, в область ока, через якийсь момент наніс йому один удар також в обличчя, від чого він впав на землю. Через деякий час з хати вибігли діти та почали відтягувати обвинуваченого від потерпілої. Свідок зазначив, що вказана подія відбувалася на вулиці, поблизу місця проживання потерпілої. Зі сторони обвинуваченого на його адресу не звучало жодних претензій. Чим завершилася сутичка і скільки конкретно було завдано ударів потерпілій, повідомити не може, оскільки піднявся з землі та пішов додому.

За клопотанням потерпілої ОСОБА_5 в судовому засіданні були опитані неповнолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

На запитання головуючого неповнолітній ОСОБА_9 пояснив, що раніше між батьками часто виникали конфлікти. Коли батько був в нетверезому стані, не тямив що робив. Мама викликала поліцію. Батько погрожував мамі і йому. 15 червня 2019 року маму з роботи проводив знайомий співробітник, оскільки було пізно. Того дня батько був п`яний та вдарив маму в голову, потім вдарив її знайомого. Від отриманих травм мама лікувалася в лікарні, брала гроші в кредит, щоб заплатити за лікування. ОСОБА_11 зазначив, що батько їх не бив.

Неповнолітній ОСОБА_10 повідомив, що йому відомо про факт заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, однак, про обставини вчинення злочину нічого не повідомив.

Окрім показань свідків у справі винна обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину доведена в ході дослідження доказів по матеріалах кримінального провадження.

Так згідно до даних протоколу проведення слідчого експерименту від 26.07.2019 року з потерпілою у справі ОСОБА_5 остання розповіла та відтворила обставини спричинення їй обвинуваченим тілесного ушкодження, що мало місце 15.06.2019 року близько 23 години по вулиці Тихого 9 міста Дубно. ( а.с. 13-16).

Згідно до даних протоколу проведення слідчого експерименту від 05.08.2019 року із свідком у справі ОСОБА_8 , останній розповів та відтворив обставини спричинення потерпілій ОСОБА_5 обвинуваченим ОСОБА_3 тілесного ушкодження, що мало місце 15.06.2019 року близько 23 години по вулиці Тихого 9 міста Дубно. ( а.с. 19-20).

Встановленими даними у висновку судово-медичної експертизи № 117 від 27.08.2019 року, згідно до яких ОСОБА_5 неправомірними діями обвинуваченого спричинено легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, а саме у вигляді гострого лівобічного перфоративного після травматичного отиту, гострої лівобічної нейросенсорної приглухуватості, закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку. Дані тілесні ушкодження могли утворитись у час який повідомила потерпіла та за вказаних обставин та механізму спричинення, а саме від дії тупого предмету, внаслідок удару руки ноги. Отримання таких тілесних ушкоджень не характерне для падіння (самопадіння) потерпілої з висоти власного зросту.

Проаналізувавши сукупність досліджених вищезазначених показань свідків- очевидців злочину та сукупність доказів, суд повністю відкидає показання обвинуваченого щодо своїх дій як самозахисту, оскільки жодним чином останні не знайшли свого підтвердження в ході судового слідства у справі, та вважає їх такими, що свідомо наданні суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

За таких встановлених обставинах справи суд приходить до переконливого висновку, що злочин мав місце та скоїв його обвинувачений ОСОБА_3 .

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 125 КК України, а саме у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вина обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України повністю доведена та останній підлягає притягненню до кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання задоволення заявлених позовних вимог потерпілої, суд приходить до висновку, що заподіяна та підтверджена матеріалами кримінального провадження матеріальна шкода у розмірі 3667 гривень, 08 копійок грн. підлягає стягненню з винної особи у повному розмірі. Щодо визначення розміру відшкодування заявленої моральної немайнової шкоди, суд приймає доводи позивача в частинні її заподіяння. Вирішуючи питання обґрунтування суми заявлених вимог, суд виходить з оцінки негативного наслідку спричиненого злочином, а також доводів позивача щодо обгрунтування розміру заявленої шкоди та вважає, що до відшкодування потерпілій моральної шкоди підлягає загальна сума у розмірі 2000 тисяч гривень.

Обставинами, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , які передбачені ст.66,67 КК України, судом не встановлено

При призначенні покарання обвинуваченому, суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, у відповідності до ч.4 ст.12 КК України, відноситься до злочину невеликої тяжкості, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу обвинуваченого який повністю заперечив свою винуватість, а тим самим не розкаявся у вчиненому.

Вирішуючи питання щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, враховуючи досудову доповідь органу пробації, згідно якої виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення чи обмеження волі та не становить небезпеки для суспільства, тому суд приходить до переконання, що покарання ОСОБА_3 в межах санкції ч.2 ст. 125 КК України, а саме вигляді максимального терміну громадських робіт.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 України та призначити йому покарання у виді 200 ( двохсот) годин громадських робіт.
Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 - 3667 (три тисячі шістсот шістдесят сім) гривень 08 коп. матеріальної шкоди, завданої злочином.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 - 2000 (дві тисяч) гривень заподіяної моральної немайнової шкоди.

На вирок суду може бути подано апеляцію до Рівненського Апеляційного суду протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1