Справа № 405/1328/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0009517 від 24.12.2019, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
судом у відповідності з вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України поставлено на обговорення питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, який спливає 31.05.2020.
Прокурором вказано на доцільність продовження строку обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою під вартою на строк 60 днів. В обґрунтування зазначив, що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення та вчиняти інші дії з метою перешкоджання всебічному, повному і неупередженому встановленню істини по кримінальному провадженню, існує необхідність у продовженні строку тримання останнього під вартою.
Потерпілий підтримав думку прокурора.
Захисник, думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , заперечив щодо продовження строку тримання під вартою, оскільки на думку захисника, прокурором не наведені обґрунтовані підстави продовження тримання обвинуваченого під вартою. Посилається на рішення ЄСПЛ "Манчіні проти Італії", що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст.5 п.1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Просив не продовжувати дію запобіжного заходу тримання під вартою, а змінити на цілодобовий домашній арешт.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд відзначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вирішуючи питання продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 р. у справі «Воляник проти України»). Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 06.04.2000р. у справі «Лабіта проти Італії», в якому зазначено, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Суд враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема вік, стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, а також наявність судимостей.
Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими, вчинені в період іспитового строку, суспільно-корисною працею не займається, неодружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків, неодноразово судимий за аналогічні злочини проти власності.
За таких обставин суд прийшов до переконання про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення. Враховуючи зазначене, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам кримінального провадження.
З метою виконання забезпечення належної поведінки та покладених процесуальних обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою на строк шістдесят днів.
Керуючись ст.331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 строк тримання під вартою на шістдесят днів, а саме до 27.07.2020, включно.
Копію ухвали суду направити до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» для виконання, вручити прокурору та обвинуваченому.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_7