Справа № 461/1917/20
Провадження № 1-кп/461/379/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2020 м. Львів

Галицький районний суд м. Львова
в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
при розгляді у підготовчому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
27.02.2020р. в провадження Галицького районного суду м.Львова надійшло кримінальне провадження № 0000272 від 15.01.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
19.03.2020 р. в підготовчому судовому засіданні прокурор подала клопотання про обрання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, без можливості заміни даного запобіжного заходу іншим. В клопотанні прокурор зазначила про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просила задовольнити подані нею клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Пояснили, що ОСОБА_4 має двох неповнолітніх дітей, на підтвердження цього надали копії свідоцтв про народження. Також повідомили, що ОСОБА_4 має на утриманні батьків, а саме: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник заперечили проти клопотання прокурора щодо застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , оскільки в останнього міцні соціальні зв`язки.
Заслухавши учасників кримінального провадження суд прийшов до наступного висновку.
Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ст. 183 КПК України (яка знаходиться в розділі ІІ КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).
Обґрунтованість підозри перевірено слідчим суддею під час обрання ОСОБА_8 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Суду на підготовчому судовому засіданні не надані докази стороною обвинувачення і тому суд не може надати їм правову оцінку. В підготовчому судовому засіданні суд не має процесуальної можливості і повноважень перевірити ці докази та обґрунтованість підозри. Належність та допустимість доказів буде перевірена судом під час судового засідання, про що суд зробить відповідні висновки в остаточному процесуальному рішенні. Тому доводи обвинувачених та їх захисників про відсутність доказів вини обвинувачених - не є перешкодою для обрання ОСОБА_8 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При цьому суд вважає, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може переховуватись від суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого насильницького кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, не має міцних соціальних зв`язків, оскільки не надав підтверджуючих документів на підтвердження одруження та утримання дітей. Відсутні будь-які дані про його офіційне працевлаштування та джерела доходів. Може незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки ОСОБА_8 відомо місце проживання даних осіб.
Також є достатні підстави в суду вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого насильницького кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років. Не дивлячись на наявність у ОСОБА_4 достатньо міцних зв`язків, суд вважає, що вищевикладені обставини свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_4 можуть переховувалася від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.
Вказані ризики є вагомими та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання під вартою.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
З урахуванням викладених ризиків, які існують, осіб обвинувачених, обставин вчинення і суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачуються ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу і обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Керуючись ст.315 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про обрання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на строк до 18.05.2020 року включно.
Застосувати до обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на строк до 18.05.2020 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Суддя: ОСОБА_1