ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/194/20 Справа № 192/1353/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2019 року про відмову у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_7 , засудженого за ч. 2 ст. 121 КК України, про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, було відмовлено.
Вказана ухвала обгрунтована тим, що застосування до ОСОБА_7 положень ст. 82 КК України є передчасним, оскільки лише сам факт того, що останній фактично відбув 1/2 призначеного покарання, не може свідчити про його виправлення та наявність підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а досліджені судом першої інстанції докази та встановлені обставини не вказують на позитивні зміни в особистості засудженого за весь період відбування покарання.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2019 року та задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_7 .
Свою апеляційну скаргу захисник обгрунтовує тим, що засуджений ОСОБА_7 за весь термін відбування покарання характеризується добре, має зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, з іншими засудженими неконфліктний, вину у скоєному усвідомив, кається.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до роз`яснень п. 2 Постанови №2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений став на шлях виправлення.
Як вбачається з характеристики засудженого, ОСОБА_7 , засуджений за за ч. 2 ст. 121 КК України, в Солонянській виправній колонії № 21 знаходиться з 07.04.2016 року, працевлаштований, має 4 заохочення. За час відбування покарання характеризується задовільно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використовує їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу станови ставиться не завжди сумлінно, через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування. Достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Бере участь у реалізації програм диференційного виховного впливу «Професія», підтримує зв`язки з рідними.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що оскільки ОСОБА_7 був засуджений за вчинення тяжкого злочину, що спричинило смерть потерпілого, лише сам факт того, що він фактично відбув 1/2 призначеного покарання не може свідчити про наявність підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги захисника, оскільки вважає, що хоча засуджений ОСОБА_7 має чотири заохочення, має зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, проте це не вказує на факт його виправлення, оскільки відповідно ст. 9 КВК України, неухильне додержання правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання даних обов`язків є лише одним з критеріїв, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.
Колегія суддів зазначає, що чотири заохочення, позитивна характеристика та сумлінна поведінка, хоча і характеризують позитивно особу засудженого ОСОБА_7 , проте не вказують на факт його виправлення.
Колегія суддів також зазначає, що в першому абзаці мотивувальної частини ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2019 року допущена помилка замість засудженого ОСОБА_7 зазначено засудженого ОСОБА_9 , проте зміст клопотання ОСОБА_7 у цьому абзаці зазначений вірно, тому колегія суддів вважає за необхідне виправити описку в першому абзаці мотивувальної частини вказаної ухвали відповідно до ст. 379 КПК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2019 року про відмову у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2019 року про відмову у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України залишити без змін.
Виправити описку в ухвалі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2019 року відповідно до ст. 379 КПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4