Справа № 202/1022/20
Провадження № 1-кс/202/1510/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

19 лютого 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна,яке подане у кримінальному провадженні № 0000945 від 20.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.191 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджене з прокурором, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-банківську картку «Приват Банк» номер НОМЕР_1 ;

-банківську картку «Приват Банк» номер НОМЕР_2 ;

-банківську картку «Приват Банк» номер НОМЕР_3 ;

-банківську картку «Приват Банк» номер НОМЕР_4 ;

-картку мобільного оператора «Київстар» без сім-карти з записом НОМЕР_5 ;

-два блокноти з чорновими записами.

Клопотання обґрунтовано тим, що 14.02.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.02.2020 року був проведений обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з її можливою причетністю до заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами громадян під приводом отримання за різними державними програмами доступного житла. За допомогою комп`ютерної техніки друкується та виготовляється підроблений пакет документів від різних державних установ, у яких міститься інформація щодо позитивного розгляду питання з приводу кредитування об`єкту нерухомості у рамках державних програм про доступне житло потерпілим. Після чого, під приводом плати за реєстрацію майна і для забезпечення проведення офіційних платежів, потерпілі (клієнти) регулярно здійснюють перекази грошових коштів на платіжні картки.

Слідчий вказує, що під час проведення обшуку виявлено та вилучено речі, що мають істотне значення для розслідування кримінального провадження, які постановою слідчого визнані речовими доказами, оскільки вони бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Вилучені речі необхідні для подальшого призначення експертиз, вказують на причетність осіб до вчинення кримінального правопорушення, мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, з метою збереження речових доказів виникла необхідність у накладанні арешту на вилучені речі та документи.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій клопотання підтримав, судовий розгляд просив проводити за його відсутності.

Особа, в якої було вилучено майно, - ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час і місце судового розгляду телефонограмою, її неявка не перешкоджає судовому розгляду.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000945 від 20.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в даному кримінальному провадженні 14.02.2020 року за місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , був проведений обшук, під час якого вилучені банківські картки, картку мобільного оператора, блокноти з чорновими записами.

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частиною другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб (частина четверта статті 170 КПК).

Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин і наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучені 14.02.2020 року за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , речі та документи відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки вони містять відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі підлягають огляду та експертному дослідженню.

При цьому існує загроза приховування, пошкодження, знищення даних речей, оскільки ОСОБА_5 є особою, заінтересованою в результатах кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя враховує, що на відшукання сім-карток, банківських карток, блокнотів та чорнових записів був наданий дозвіл слідчим суддею безпосередньо в ухвалі про проведення обшуку і безпосереднє доказове значення вилучених речей може бути з`ясовано лише після проведення у кримінальному провадженні відповідних слідчих та процесуальних дій.

Отже, матеріали клопотання слідчого доводять наявність правових підстав для накладення арешту на вилучені під час проведення обшуку речі.

На переконання слідчого судді, в даному випадку накладення арешту відповідає потребам досудового розслідування та не матиме тяжких наслідків, оскільки арешт майна носить тимчасовий характер.

Таким чином, клопотання слідчого необхідно задовольнити.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучене у ОСОБА_5 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
-банківську картку «Приват Банк» номер НОМЕР_1 ;

-банківську картку «Приват Банк» номер НОМЕР_2 ;

-банківську картку «Приват Банк» номер НОМЕР_3 ;

-банківську картку «Приват Банк» номер НОМЕР_4 ;

-картку мобільного оператора «Київстар» без сім-карти з записом НОМЕР_5 ;

-два блокноти з чорновими записами.

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Строк складання та оголошення повного тексту ухвали відповідно до частини 2 статті 376 КПК України о 17 годині 20 хвилин 21 лютого 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1