Номер провадження: 11-сс/813/164/20
Номер справи місцевого суду: 492/15/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участі прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Арцизького районного суду Одеської області від 14.01.2020 року, якою було відмовлено у задоволені клопотання слідчого СВ Арцизського ВП ГУНП в Одеської області ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні №0000395 від 29.12.2019 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єлизаветівка Тарутинського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язанням,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Арцизького районного суду Одеської області від 14.01.2020 року, було відмовлено у задоволені клопотання слідчого СВ Арцизського ВП ГУНП в Одеської області ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні №0000395 від 29.12.2019 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відносно ОСОБА_8 був застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язанням, так як слідчий суддя прийшов до висновку, що у клопотанні доведена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, однак у клопотанні не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.
Зміст вимог апеляційних скарг.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ухвала слідчого судді є незаконною та висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, так як слідчий суддя не врахував, що існують ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний переховувався від органів досудового розслідування та, згідно показань свідка ОСОБА_11 , підозрюваний дзвонить свідку щоб дізнатися які покази ним були надані.
Застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить запобіганню встановленим ризикам та виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з положеннями ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 3 ст. 194 передбачено що, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та належним чином навів положення кримінального процесуального закону, якими керувався при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання.

В апеляційній скарзі прокурор не оскаржував висновки в ухвалі слідчого судді щодо доведеності наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя мав підстави дійти до висновку про те, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано зазначив в ухвалі, що в судовому засіданні прокурором, а слідчим у клопотанні, не доведено наявності ризиків, передбачених п.п.1,3, 4 ст. 177 КПК України, які фактично ґрунтуються на припущеннях.
Зокрема, наявність ризику, передбаченого п.1. ст. 177 КПК України, спростовується тим, що підозрюваний разом з захисником самостійно прийшли до слідчого судді для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Прокурором в судовому засіданні не надано жодних доказів того, що з моменту обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, останній вчиняв будь-які спроби щодо переховування від органу досудового розслідування, незаконного впливу на свідків та перешкоджав кримінальному провадженню.

У той же час, фактів порушення з боку ОСОБА_8 процесуальних обов`язків, покладених на нього ухвалою слідчого судді з моменту її ухвалення, органом досудового слідства не встановлено.

Крім того, з пояснень прокурора, захисника та підозрюваного під час апеляційного розгляду вбачається, що під час досудового розслідування не мали місця випадки незаконного тиску з боку підозрюваного на інших учасників кримінального провадження.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що підозрюваний дзвонить свідку, не вказує на вплив підозрюваного на свідка, прокурор пояснив, що до ЄРДР не внесені відомості за даним фактом.
Крім того, у клопотанні слідчого відсутні будь-які обґрунтування, щодо наявності ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді стосовно того, що зазначені в клопотанні слідчого ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування і суду, незаконного впливу на потерпілого і свідків та перешкоджання кримінальному провадженню, відсутні.

При апеляційному розгляді прокурор не зазначив жодних обставин, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України.

На думку апеляційного суду, сторона обвинувачення не довела наявності ризиків передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України.
Також слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що органами досудового розслідування не доведено обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України, а саме неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки твердження з цього питання ґрунтуються на припущеннях, у зв`язку з чим підозрюваному був обраний більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язанням.
Слідчий суддя при застосуванні підозрюваному більш м`якого запобіжного врахував, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання та має сім`ю.
Вказані обставини доводять те, що у ОСОБА_8 наявні міцні соціальні зв`язки.

Під час апеляційного розгляду було встановлено, що з часу застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язанням, підозрюваний належним чином виконує покладені на нього процесуальні обов`язки та самостійно на першу вимогу з`являється в судове засідання апеляційного суду.

Прокурор не надав апеляційному суду доказів існування будь-яких ризиків, які б вказували на те, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, не забезпечує виконання ним обов`язків, покладених судовим рішенням.
В апеляційній скарзі прокурор, як на одну з підстав необхідності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, послався на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини.

Разом з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини не може бути підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, на які наголошує прокурор в апеляційній скарзі, не можуть бути визнані підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою

Зазначені обставини свідчать про те, що застосований до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання в достатній мірі забезпечує належну поведінку підозрюваного під час проведення досудового розслідування.

Відповідно до приписів п. 1) ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування оскарженої ухвали слідчого судді відсутні, в зв`язку з чим оскаржену ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-
ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Арцизького районного суду Одеської області від 14.01.2020 року, якою було відмовлено у задоволені клопотання слідчого СВ Арцизського ВП ГУНП в Одеської області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відносно підозрюваного ОСОБА_8 був застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язанням залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст ухвали буде оголошено 30.01.2020 року о 16 годині 00 хвилин в залі судових засідань №10 Одеського апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4