Справа № 359/2771/20
Провадження № 1-в/359/125/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2020 Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника БВК-119 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня - спеціальна, до засудження не працюючого, одруженого, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 05.05.2015 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України на 7 років 1 місяці позбавлення волі. 02.03.2016 ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області застосовано Закон України від 26.11.2015 № 838-VIIІ та зарахувано засудженому в строк відбування покарання період із 06.02.2015 по 30.09.2015 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,-

в с т а н о в и в :
До Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання засудженого ОСОБА_5 , про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України. Клопотання обґрунтовано тим, що він засуджений вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років 1 місяці позбавлення волі. Застосовано Закон України «Про внесення змін до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (період із 06.02.2015 по 30.09.2015). ОСОБА_5 відбуває міру кримінальної відповідальності у Бориспільській ВК №119, та став на шлях виправлення. Стягнень немає. Таким чином засуджений просить суд клопотання задовольнити, оскільки він своєю сумлінною поведінкою, чесним ставленням до праці довів своє виправлення, та його можливе звільнити умовно-достроково від відбування покарання.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 своє клопотання підтримав у повному обсязі, зазначив, що для його задоволення є всі законі підстави застосування ст. 81 КК України, оскільки він став на шлях виправлення та характеризується виключно з позитивної сторони.

Представник Бориспільської виправної колонії №119 в судовому засіданні поклався на розсуд суду.

Прокурор Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував, оскільки засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення. На даний час не працевлаштований, заохочень не має, та має 8 стягнень, а тому ОСОБА_5 не може бути таким засудженим до якого слід застосувати підстави, передбачені ст. 81 КК України.

Ознайомившись із позицією учасників справи, матеріалами клопотання та особовою справою засудженого, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Згідно із ст. 1 Кримінально-виконавчого кодексу України кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація -свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Пункт 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно із ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Для застосування звільнення, згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України необхідно щоб засуджений відбув не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Ця поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 05.05.2015 вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років 1 місяці позбавлення волі. Згідно ч. 5 ст. 72 КК України Закону України «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання йому зараховано період з 06.02.2015 по 30.09.2015, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання засудженого ОСОБА_5 починається з 06.02.2015, а закінчення 13.07.2021.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_5 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 09.02.2015.

Під час знаходження в ДУ «Київський слідчий ізолятор» зарекомендував себе посередньо. Стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався.

У Державній установі «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» відбуває покарання з 23.10.2015. За період відбування покарання зарекомендував себе з негативного боку. Має вісім стягнень, п`ять з яких погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не має.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує дружні стосунки із засудженими, як позитивної так і негативної спрямованості. Засудженому було запропоновано бути працевлаштованим на виробництві, але засуджений відмовився в зв`язку з відсутністю власного бажання.
Намагається дотримуватися правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. Встановлені законодавством персоналу установи виконує лише під контролем.
За характером спокійний, врівноважений. Не допускає порушень пожежної безпеки. Намагається утримувати своє спальне місце та при ліжкову тумбочку в чистоті, має охайний зовнішній вигляд.
Відповідно до статті 123 Кримінально - виконавчого кодексу України не бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених.
Відповідно до статті 127 Кримінально - виконавчого кодексу України не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє розумну соціалі корисну активність в організації їх роботи.
Відповідно до ст. 110 Кримінально - виконавчого кодексу України підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та отримує від них передачі.
Вину у скоєному злочині визнав повністю. Згідно вироку позову не має.
Підлягав застосуванню до нього ст. 101 КВК України, а саме переведення, до дільниці соціальної реабілітації, проте рішенням, комісії - від 01.11.2016 було відмовлено, оскільки засуджений не стає на шлях виправлення.
Підлягав застосуванню до нього ст. 82 КК України, а саме заміни невідбуз частини покарання більш м`яким, проте рішенням комісії від 05.01.2018 було відмовлено, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 має нестабільну лінію поведінки, яка постійно змінюється. З початку він характеризувався посередньо потім негативно. Така поведінка засудженого не може свідчити про його чесне та сумлінне ставлення до праці за весь період відбування покарання та те, що засуджений твердо став на шлях виправлення. Аналіз даних про особу засудженого вказує на те, що засуджений на даний момент не досяг необхідного ступеню виправлення, а лише починає ставати на шлях виправлення, так як за весь період перебування у місцях позбавлення волі не влаштувався на роботу та має непогашені стягнення. Заохочень немає.

Таким чином, матеріали особової справи не містять відомостей про те, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки засуджений ще остаточно не став на шлях виправлення.

За таких обставив, враховуючи тяжкість та характер вчиненого ОСОБА_5 злочину, його ставлення до вчиненого, дані про особу засудженого, його нестабільну поведінку, яка постійно змінювалася, та останній характеризувався з негативного боку, і на даний час він лише стає на шлях виправлення та пройшло ще недостатньо часу для його виправлення, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст. 81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України суд,-

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - відмовити.

Повний текст ухвали буде проголошено о 08:50 год. 24.04.2020.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1