Справа № 127/1444/19
Провадження № 1-кп/127/50/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці, в порядку дистанційного судового провадження, в режимі відеоконференції, клопотання адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 на цілодобовий домашній арешт, клопотання адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на домашній арешт, клопотання прокурора ОСОБА_5 щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, п. 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, відомості про які внесені 21.08.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000345,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, п. 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених п. п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд, незалежно від наявності клопотань, зобов`язаний повторно до спливу продовженого строку розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2020 року обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжено запобіжні заходи у виді тримання під вартою до 19.04.2020 року, з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_11 направила на адресу суду повідомлення про неможливість прибути до суду, у зв`язку з введенням карантину зазначивши, що вона не заперечує проти проведення судового засідання 16.04.2020 року без її участі та участі потерпілих, окрім допиту обвинувачених, свідків та дослідження матеріалів кримінального провадження.

Потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в судове засідання не з`явилися.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 підтримав подане ним клопотання про зміну запобіжного заходу його підзахисному на цілодобовий домашній арешт. Адвокат зауважив, що його підзахисний досить тривалий час перебуває під вартою. У зв`язку з тривалим розглядом кримінального провадження ризики, які мали місце під час обрання найсуворішого запобіжного заходу зменшилися. У своєму клопотання захисник звертає увагу суду на практику Європейського суду з прав людини, а саме в частині того, що ризики мають тенденцію зменшуватись, або ж взагалі відпадати, тому мають бути досліджені нові обставини при вирішення питання щодо продовження чи зміни запобіжного заходу. Єдиною підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою не може бути лише те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. Також звернув увагу, що згідно практики ЄСПЛ домашній арешт розглядається в тій самій площині, що й тримання особи під вартою, оскільки він пов`язаний із позбавленням свободи. Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та навіть припускаючи наявність ризиків, враховуючи тяжкість висунутого обвинувачення, вважає за можливе змінити останньому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника. Додатково зазначив, що він досить тривалий час перебуває в умовах слідчого ізолятора, у зв`язку з чим позбавлений можливості допомагати своїм батькам, які є особами похилого віку. Також просив врахувати, що на даний час це питання є досить актуальним, оскільки введено карантин. Крім того, обвинувачений зауважив, що в нього є донька, якій лише 7 років, і він позбавлений можливості спілкуватися з нею, перебуваючи під дією запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Обвинувачений зазначив, що він не має наміру переховуватись від суду, та у разі визначення йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, він буде вчасно з`являтись в судові засідання. Просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 просив суд задовільнити клопотання адвоката ОСОБА_8 щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 . Адвокат ОСОБА_10 також заявив клопотання про зміну запобіжного заходу його підзахисному з тримання під вартою на домашній арешт мотивуючи наступним. ОСОБА_10 просив врахувати, що його підзахисний досить тривалий час перебуває під вартою, ризики на даний час відпали. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сама лише тяжкість статті не може бути підставою для продовження тримання під вартою. Адвокат ОСОБА_10 звернув увагу суду, що у його підзахисного є постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, а саме сім`я та діти. Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 змінити запобіжний захід його підзахисному на домашній арешт за місцем його проживання.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.

Прокурор ОСОБА_5 щодо заявлених адвокатом ОСОБА_8 та адвокатом ОСОБА_10 клопотань заперечував. Прокурор клопотав перед судом продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк тримання під вартою мотивуючи тим, що запобіжній захід відносно обвинувачених обрано правильно, підстав для їх зміни, скасування немає, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України на даний час не зменшилися. Також, при розгляді питання щодо доцільності продовження запобіжних заходів, просив суд врахувати, що Вінницьким апеляційним судом розглядались апеляційні скарги на ухвали Вінницького міського суду Вінницької області про продовження строку тримання під вартою, однак рішення місцевого суду було залишено без змін. Крім того, прокурор також зазначив, що позиція потерпілих у даному кримінальному провадження незмінна вони заперечують про зміни обвинуваченим запобіжних заходів та просять продовжити останнім строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 зазначив, що прокурором не дотримано вимоги Глави 18 КПК України. Захисник звернув увагу суду, що прокурор лише перераховує ризики, однак стороною обвинувачення вони не доведені, не надано доказів в обґрунтування ризиків, тобто це є лише припущеннями прокурора. Відповідно до положень ст. 194 КПК України суд повинен з`ясувати чи доводяться доказами наявність ризиків, чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, та чи можливо застосувати біль м`який запобіжний захід. Захисник звертає увагу суду, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, обґрунтована підозра в суді відсутня.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 зазначив, що він підтримує клопотання свого колеги адвоката ОСОБА_8 , просив його задовільнити. Додатково ОСОБА_9 звернув увагу суду, що відповідно до положень ст. 194, 199 КПК України клопотання має бути належним чином обґрунтоване та вмотивоване. Захисник просив врахувати, що при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу суд повинен встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Прокурором не надано доказів в підтвердження наявності ризиків. Обґрунтована підозра про вчинення злочину його підзахисним ОСОБА_6 відсутня в суді, оскільки до суду було направлено лише обвинувальний акт, а до стадії дослідження доказів суд ще не переходив. Захисник зазначив, що ризики мають переглядатися судом кожного разу при вирішення питання про застосування запобіжного заходу до обвинуваченого. Захисник просив врахувати, що прокурором не доведено що ризики існують, і що вони не зменшилися.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 зазначив, що прокурором не дотримана процедура розгляду клопотання, оскільки положення ст. 331 КПК України відсилають до глави 18 КПК України та мають бути виконані усі її вимоги. Також, просив врахувати, що прокурором не доведено існування ризиків на даний час.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу або продовження строку обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно рішень Європейського суду з прав людини автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинувачених переховуватися від суду, чинити тиск на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

Також суд, враховує положення п. с) ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» згідно якого: нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до положено ст. 194 КПК України, суд при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу суд повинен встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд при вирішенні клопотань учасників провадження, а саме питання щодо доцільності продовження чи зміни обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжних заходів у виді тримання під вартою враховує що обвинувачені, відповідно до положень ст. 12 КК України, обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який, в разі доведення їх винуватості, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на значний строк. Тому, на переконання суду, даний ризик продовжує існувати, обвинувачені перебуваючи на волі та розуміючи наслідки вчиненого діяння, можуть переховуватись від суду, з метою уникнення покарання, яке їм загрожує в разі доведення їх винуватості.

Судом враховано положення статті 178 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_6 має соціальні зв`язки, а саме батьків, та постійне місце проживання. Однак вказані обставини не виключають, що обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може переховуватись від суду.

В матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про соціальні зв`язки ОСОБА_7 , натомість наявна інформація, що обвинувачений ОСОБА_7 до затримання не був працевлаштований, тому існує ризик, що він може продовжувати вчиняти інші корисливі злочини. Крім того, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 після вчинення злочину залишив місце свого проживання та переховувався від органів досудового розслідування.

Також, існує ризик що, у разі зміни запобіжного заходу обвинуваченим на більш м`який, останні можуть чинити тиск на свідків, які ще не допитані в судовому засіданні, з метою зміни їх показів наданих на досудовому розслідуванні.

Крім того існує ризик, що обвинувачені можуть іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження в суді.

Крім того, судом враховано практику ЄСПЛ, де зазначено, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Також судом враховано ухвали Вінницького апеляційного суду від 11.09.2019, від 09.12.2019, від 18.02.2020, якими апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвали Вінницького міського суду Вінницької області про продовження строку тримання під вартою останнього залишено без задоволення.

Враховуючи усі вищезазначені обставини в їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених. За таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 314, 315 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_5 щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим задовільнити.

Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою на 60 днів з 16.04.2020 до 14.06.2020 включно.

Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою на 60 днів з 16.04.2020 до 14.06.2020 включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання та прокурору відділу прокуратури Вінницької області для відома.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя-доповідач:

Судді: