Провадження № 1-кп/127/1108/19

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2020 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці кримінальне провадження № 0001382 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Калуш Івано-Франківської області, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
06.05.2015 вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді 2 місяців арешту;
28.03.2016 вироком Суворівського районного суду м. Херсона за ч. ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, 70 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі;
04.07.2017 вироком Рівненського районного суду Рівненської області за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі, 04.10.2019 року ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області ОСОБА_4 звільнено умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 3 місяці 29 днів,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 близько 10.00 год. 19.10.2019 зайшов до другого корпусу Вінницького національного технічного університету, що по вул. Хмельницьке Шосе, 95, в м. Вінниці. Перебуваючи в приміщенні, ОСОБА_4 зайшов до одного з незачинених навчальних кабінетів. Перебуваючи всередині, ОСОБА_4 побачив наявний там мобільний телефон торгової марки «Аррlе» серії «іРhоnе ХR 64Gb White (МRY52)» моделі «А2105» (ІМЕІ: НОМЕР_1 (фізична sіm-карта); ІМЕІ: НОМЕР_2 (цифрова sіm-карта), що належав ОСОБА_6 , вартість якого відповідно до висновку експерта № 7077/19-21 від 06.11.2019 становила 19231 грн. 20 коп. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення даного телефона.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливим мотивом, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв даний телефон та, поклавши його до кишені, після чого з місця вчинення злочину зник.
В подальшому викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 19231 грн. 20 коп.
Крім того, 06.11.2019 близько 10.00 год. ОСОБА_4 зайшов до фармацевтичного корпусу Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова, що по вул. Пирогова, 56, в м. Вінниці. Перебуваючи в приміщенні, ОСОБА_4 піднявся на третій поверх вказаної будівлі, де зайшов до незачиненої навчальної аудиторії № 3. Перебуваючи всередині, ОСОБА_4 , побачив наявні там чужі речі та в цей час у нього виник злочинний умисел на їх таємне викрадення.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливим мотивом, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, підійшов до речей, що були залишені студентами, та з жіночої сумки ОСОБА_7 взяв портмоне бордового кольору з грошима в сумі 300 гривень, а також з жіночої сумки ОСОБА_8 взяв портмоне ТМ «JCCS» фіолетового кольору з грошима в сумі 600 гривень та з жіночої сумки ОСОБА_9 взяв портмоне ТМ «Ваlisа» чорного кольору з грошима в сумі 200 гривень, після чого забрав вказані гаманці з грошима собі та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 13.12.2019 року № 8067-8069/19-21 загальна ринкова вартість досліджуваних портмоне станом на 06.11.2019 при незмінності товарного стану становила 1162 грн. 28 коп.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв матеріального збитку ОСОБА_8 на 1 268 грн. 74 коп. ОСОБА_9 на 495 грн. 87 коп., ОСОБА_7 на 497 грн. 67 коп., тобто загалом на суму 2 262 грн. 28 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Також пояснив суду, що він здійснював крадіжки самостійно, скориставшись нагодою, що в приміщенні були залишені речі та неподалік нікого не було. Обвинувачений зазначив, що щиро кається у вчиненому.
Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, однак надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, щодо міри покарання обвинуваченому покладаються на розсуд суду. Крім того потерпілі зазначили, що завдана їм майнова шкода не відшкодована, однак наміру подавати цивільний позов не мають.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції. Одночасно обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання обвинуваченого ОСОБА_4 та всі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, що відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості. Також враховано особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, а даний злочин ним скоєно у період умовно-дострокового звільнення.
Крім того, судом враховано ту обставину, що згідно характеристику в.о. начальника ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» від 19.01.2019 року, ОСОБА_4 за час тримання у даній установі характеризується позитивно, був працевлаштований, не конфліктний, самокритичний.
Суд також приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, який раніше судимий за злочини середньої тяжкості та тяжкі злочини, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, однак після звільнення знову вчинив корисливий злочин, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та його перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, буде покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.
Судом встановлено, що востаннє ОСОБА_4 було засуджено вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 04.07.2017 року за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області 04.10.2019 року ОСОБА_4 було звільнено умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 3 місяці 29 днів.
Відповідно до довідки № 09609 ОСОБА_4 було звільнено з ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» 15.10.2019 року умовно-достроково.
Судом було досліджено протокол затримання від 06.11.2019, згідно якого ОСОБА_4 було затримано 06 листопада 2019 року.
З урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 необхідно зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 06.11.2019 року по 20.02.2020 року.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення судових експертиз у розмірі 1413 грн. 00 коп. покласти на обвинуваченого, оскільки їх проведення було зумовлено розслідуванням вчинених ним злочинів.
Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
З метою забезпечення виконання вироку, попередження вчинення нових злочинів, суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 65, 66, 71, 72, 185 КК України, ст. ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком, невідбуте покарання за вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 04.07.2017 року, з урахуванням статті 72 КК України, призначивши остаточне покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів, залишити без змін тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 21 лютого 2020 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 06.11.2019 року по 20.02.2020 року.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз у кримінальному провадженні в сумі 1413 (одна тисяча чотириста тринадцять) гривень 00 копійок.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.11.2019 на майно, яке було вилучене під час огляду місця події 06.11.2019, а саме: ключі, грошові кошти в сумі 91 гривня, три проїзних талони, гаманець червоного кольору, гаманець чорного кольору, гаманець коричневого кольору з вставками золотавого кольору, картки які знаходились на землі поблизу вилучених гаманців - скасувати.
Речові докази по кримінальному провадженню № 0001382, а саме:
- мобільний телефон торгової марки «Аррlе» серії «іРhоnе ХR» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , арешт з якого скасовано відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2019 та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 залишити останній;
- ксерокопію паспорту у вигляді ID-картки на ім`я ОСОБА_4 27.05.1995 із надписом залишити при матеріалах кримінального провадження;
- куртку сіро-чорного кольору, навушники торгівельної марки «Воаt» чорного кольору, з дротом чорно-білого кольорів повернути власнику ОСОБА_4 ;
- викрутку з руків`ям прорезиненим червоно-чорного кольору - залишити при матеріалах кримінального провадження;
- ключі, три проїзних талони, гаманець червоного кольору, гаманець чорного кольору, гаманець коричневого кольору з вставками золотавого кольору повернути власникам;
- картки, які знаходились на землі поблизу вилучених гаманців - залишити при матеріалах кримінального провадження;
- грошові кошти в сумі 91 гривні купюрами: 4 купюри номіналом по 20 грн., 1 купюра номіналом 10 грн., 1 купюра номіналом 1 грн., які передані на зберігання уповноваженому відділенню АБ «Укргазбанк» - повернути власнику ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.
Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: