Справа № 468/842/20-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

іменем України

26.06.2020 року слідчий суддя Баштанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника третьої особи ОСОБА_5 , представника третьої особи ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про арешт майна по кримінальному провадженню №0000263 за ознаками злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
25.06.2020 року до суду після усунення недоліків до суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_4 , погоджене з прокурором ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000263 за ознаками злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, за фактом крадіжки зерна ячменю із земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0449 біля с. Трудове Баштанського району, про арешт зерна ячменю загальною вагою 85 920 кг.

З клопотання та доданих матеріалів вбачається, що 21.06.2020 року невідомі особи із земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0449 біля с. Трудове Баштанського району Миколаївської області здійснили крадіжку зерна ячменю.

21.06.2020 року відомості за вказаним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000263 за ознаками злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України.

21.06.2020 року слідчим було проведено огляд місця події, в ході якого вилучено транспортні засоби, в яких наявний насип зерна ячменю.

23.06.2020 року слідчим проведений огляд місця події, в ході якого проведене зважування транспортних засобів та зерна ячменю, в ході якого встановлено, що загальна маса наявного зерна ячменю становить 85920 кг.

23.06.2020 року ТОВ «Явкинський елеватор» надало результати аналізу зерна ячменю, за яким дане зерно є зерном ячменю врожаю 2020 року, рядового сорту, 3 класу вологістю 24,20%-27,00%, натурою 566-568 г/л, потемнілого кольору, зі сміттєвими домішками 1,18%-1,22%, недозрілі зерна 0,24%-0,44%.

Земельна ділянка кадастровий номер :05:000:0449 площею 42 га, з якої був зібраний даний врожай зерна ячменю, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить Баштанській міській раді.

Права на даний врожай слідчому заявили різні особи: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , проте документів, які б підтверджували їх права власності на таке заерно, не надали.

Слідчий та прокурор вважають, що з метою збереження даного майна як речового доказу необхідно накласти арешт на вилучене зерно ячменю масою 85920 кг. із забороною користуватись, розпоряджатись та відчужувати вказане майно до скасування арешту в передбаченому законом порядку.

Заслухавши слідчого та прокурора, які підтримали клопотання та просили його задовольнити, представників третіх осіб, які заперечували проти задоволення клопотання, вважаючи його безпідставним, оскільки майно на час розгляду клопотання вже знаходиться в незадовільному стані та не потребує збереження, слідчим не встановлено, хто є власником майна та що вчинений злочин, дослідивши матеріали клопотання та долучені учасниками письмові документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до чч.1 та 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, серед іншого, є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, серед іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.
З клопотання слідує, що слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучене в ході огляду місця події зерно ячменю масою 85920 кг з метою його збереження як речового доказу, оскільки воно може мати доказове значення злочинної діяльності по вказаному кримінальному провадженню та може бути предметом злочину.
При цьому, стороною обвинувачення надано слідчому судді відповідні докази того, що із земельної ділянки, що належить до комунальної власності, був зібраний врожай зерна ячменю у такий спосіб, який може свідчити, що це була саме крадіжка, та особи, які заявляють взаємовиключні права на вказаний врожай, не мають документів на підтвердження своїх прав.
При цьому, оцінка достатності та допустимості доказів і встановлення дійсних обставин події справи поза розумним сумнівом на даному етапі досудового розслідування та при розгляді слідчим суддею клопотання про арешт майна нормами КПК України не передбачені.

Слідчий суддя не має законних підстав погодитись з позицією представників третіх осіб щодо того, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, знаходиться в неякісному непридатному стані, тому не потребує збереження, оскільки у відповідності до ст. 170 КПК України збереженню підлягає будь-яке майно, яке може бути доказом злочину та щодо якого є підстави вважати, що воно може бути відчужене, втрачене тощо.

Також слідчий суддя не може погодитись з позицією представника третіх осіб щодо того, що вилучене зерно ячменю не може бути речовим доказом по даній справі.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які, серед іншого, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Під час розгляду клопотання встановлено, що вилучене зерно ячменю визнано речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню, воно відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, може бути використане як доказ вчинення крадіжки, оскільки долучені до клопотання докази дають підстави для висновку, що вказане зерно може бути об`єктом кримінально протиправних дій щодо його викрадення, а тому може бути речовим доказом по даній справі і має бути арештоване для його збереження в якості речового доказу.

Крім того, наявність офіційного власника земельної ділянки, який у відповідності до ч. 2 ст. 189 ЦК України може бути власником вилученого майна, оскільки продукція, плоди та доходи належать власникові речі, якщо інше не встановлено договором або законом, а також наявність кількох інших осіб, які заявляють взаємовиключні права на дане зерно може свідчити про наявність відповідного спору, вирішення якого не відноситься до компетенції слідчого судді, тому арешт даного майна є доцільним для його збереження ще і в силу ч. 12 ст. 100 КПК України, відповідно до якої спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства, у такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили.

Натомість невжиття заходів по арешту даного майна, при наявності кількох зацікавлених в його отриманні осіб, з достатньою вірогідністю може свідчити, по-перше, що майно буде втрачене, по-друге, що таким поверненням слідчий фактично вирішить між сторонами спір у не передбачений законом спосіб.

За наведеного, слідчий суддя вважає, що на даному етапі кримінального провадження на зерно ячменю вагою 85920 кг, яке було вилучене слідчим в ході огляду місця події від 21.06.2020 року та визнане речовим доказом постановою від 23.06.2020 року, слід накласти арешт та заборонити будь-кому користуватись, розпоряджатися та відчужувати дане майно і лише такий захід на даному етапі кримінального провадження забезпечить збереження даного майна.

При цьому, положення ст. 170-173 КПК України не відносить до повноважень слідчого судді визначення конкретного місця, де має зберігатись арештоване майно, проте, з врахуванням того, що до матеріалів клопотання не долучені документи щодо передачі вилученого зерна на належне зберігання слідчий суддя вважає за необхідне особливо наголосити перед слідчим та прокурором, які відповідно до ст. 175 КПК України мають виконувати ухвалу слідчого судді про арешт майна, про необхідність утримання арештованого майна в умовах, які забезпечать належне його збереження, з обов`язковим повідомленням заінтересованих осіб про місце зберігання арештованого майна.

За такого клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.98, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого про арешт майна по кримінальному провадженню №0000263 за ознаками злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України задовольнити.

Накласти арешт на зерно ячменю врожаю 2020 року загальною вагою 85920 кг., рядового сорту, 3 класу вологістю 24,20%-27,00%, натурою 566-568 г/л, потемнілого кольору, зі сміттєвими домішками 1,18%-1,22%, недозрілі зерна 0,24%-0,44%, яке було вилучене слідчим в ході огляду місця події (транспортних засобів) від 21.06.2020 року та визнане речовим доказом постановою слідчого від 23.06.2020 року.

Заборонити будь-кому користуватись, розпоряджатися та відчужувати вказане майно до скасування його арешту у встановленому КПК України порядку.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим ОСОБА_4 , прокурором ОСОБА_3 в умовах, які забезпечать належне збереження майна та з обов`язковим повідомленням третіх осіб про місце зберігання арештованого майна.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: