Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

26 лютого 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 (далі прокурор) на ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 30 січня 2020 року у кримінальному провадженні №0000087 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 21 січня 2020 року) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, -

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

володільця майна ОСОБА_7 ,

представника володільця майна адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000087 від 21 січня 2020 року, а саме на: двадцять сім колод дерева породи «сосна» та п`ять колод дерева породи «дуб», які знаходяться на відповідальному зберіганні на території ДП «Сарненське лісове господарство», що по вул. Гоголя, 34, в м. Сарни, Рівненської області (далі клопотання).

Згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді, в задоволенні клопотання відмовлено.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необгрунтованою та такою, що суперечить загальним засадам кримінального процесуального закону. Вказує, що під час розгляду справи в суді першої інстанції прокурором долучено довідку видану ДП «Сарненський лісгосп» про кількість, довжину, діаметр та загальну кубатуру деревини, що була вилучена, яка, в порівнянні з прибутковим касовим ордером, який наданий суду ОСОБА_7 , доводить той факт, що вилучена деревина здобута злочинним шляхом, оскільки колоди деревини не збігаються по кількості, довжині та діаметру.

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора в ухвалі зазначив, що органом досудового слідства не спростовано походження деревини, яка була вилучена у ОСОБА_7 , що дерева є незаконно зрубаними, не має повідомлення потерпілого про незаконну порубку лісу, не зазначено індивідуальні ознаки дерев породи сосна та дуб, тобто окрім їх кількості, також діаметр, довжину та об`єм колод деревини, що обов`язково має бути визначено відповідним протоколом оглядом майна, а довідка видана ДП «Сарненський лісгосп», яка містить інформацію про лісопродукцію вилучену з приватної пилорами ОСОБА_7 в с.М.Цепцевичі, є неналежним доказом. З урахуванням зазначеного, слідчий суддя прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання, та окрім того зазначив, що з урахуванням загальних засад кримінального провадження, таких як, верховенство права, диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, що на даній стадії досудового розслідування не доведено, є необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора про задоволення поданої апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 про залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали судового провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження .

Згідно зі статтею 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання прокурора про накладення арешту на майно вищевказаних вимог закону не дотримався.

Так, слідчий суддя, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно та залишаючи це клопотання без задоволення, виходив з того, що органом досудового слідства не спростовано походження деревини, яка була вилучена у ОСОБА_7 , що дерева є незаконно зрубаними, не має повідомлення потерпілого про незаконну порубку лісу, не зазначено, індивідуальні ознаки дерев породи сосна та дуб, тобто окрім їх кількості, також діаметр, довжину та об`єм колод деревини, що обов`язково має бути визначено відповідним протоколом оглядом майна, а довідка видана ДП «Сарненський лісгосп», яка містить інформацію про лісопродукцію вилучену з приватної пилорами ОСОБА_7 в с.М.Цепцевичі, є неналежним доказом,

З матеріалів судового провадження вбачається, що 21.01.2020 р. в Сарненський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області надійшло повідомлення виконуючого обов`язки начальника Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_9 про те, що 21.01.2020 р. приблизно о 16 год. 50 хв. на території належної ОСОБА_7 лісопильні, що розташована по АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено колоди дерева породи «дуб» та колоди дерева породи «сосна» без відповідних документів.

21.01.2020 р. в ході проведеного огляду місця події території, розташованої по вул. Молодіжна, 14 в с. Цепцевичі, Сарненського району, Рівненської області, виявлено, оглянуто, опечатано та вилучено до Сарненського ВП ГУПН в Рівненській області 27 колод дерева породи «сосна» та 5 колод дерева породи «дуб», які мають значення у провадженні, як речові докази. В подальшому, 21.01.2020 р. вилучені 27 колод дерева породи «сосна» та 5 колод дерева породи «дуб» передано інженеру з ОЗЛ ДП «Сарненський лісгосп» ОСОБА_10 для подальшого відповідального зберігання на території ДП «Сарненське лісове господарство», що по вул. Гоголя, 34 в м. Сарни, Рівненської області.

Постановою старшого слідчого СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області від 21.01.2020 р. вищевказане майно визнано речовими доказами.

Аналізуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що проведені слідчі дії у кримінальному провадженні №0000087 від 21.01.2020 р. у повному обсязі обґрунтовують підозру вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Також апеляційна інстанція звертає увагу на той факт, що відомості про вчинення злочину за ознаками ч.1 ст.246 КК України внесено до ЄРДР 21.01.2020, тобто на теперішній час досудове розслідування перебуває на початковій стадії і для забезпечення доказів у кримінальному провадженні звернення до суду прокурора з клопотанням про накладання арешту на майну є цілком обґрунтованим, а висновки слідчого судді щодо необхідності відмовити у задоволенні клопотання передчасними.

Так, слідчим суддею не прийнято до уваги положення статей 170-173 КПК України, не враховано правові підстави для арешту майна, не прийнято до уваги, що вилучене майно визнано речовими доказами, ризики щодо можливості приховати або відчужити колоди дерева породи «сосна» та «дуб».

Крім того, слідчим суддею не взято до уваги положення ч.3 ст.99 КПК України.

Згідно ч.3 ст.99 КПК України, сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа.

Однак, в суді першої інстанції стороною захисту подано копії документів, які підтверджують законність походження лісоматеріалів (квитанція до прибуткового касового ордеру №04 від 10.01.2020 року, товарно-транспортна накладна №04 від 10 січня 2020 року), проте на підтвердження достеменності цих документів не надано суду їх оригінали.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду прокурором надано колегії суддів відповідь ДЛГП «Звіробій» (далі підприємство) від 14.02.2020 р. зі змісту якої вбачається, що протягом останніх трьох років ОСОБА_11 та ОСОБА_7 жодної продукції не відпускалось.

Також колегія суддів зазначає, що у відповідності до Тимчасової інструкції з електронного обліку продукції лісозаготівель, лісопиляння і деревообробки на підприємствах Державного агентства лісових ресурсів України, затвердженої Наказом Державного агентства лісових ресурсів №202 від 27.06.2012 р., кожний стовбур повинен маркуватись бирками («чіпами») встановленого зразка. Продаж же такої деревини без спеціального маркування бирками жодним державним лісогосподарським підприємством в України не здійснюється. Відсутність бирки напряму свідчить про незаконність походження деревини і як наслідок, підроблення документів, за якими вона була придбана і транспортувалася.

На час апеляційного розгляду, на вказаній в клопотанні деревині бирки встановленого зразка, які б мали відповідну серію, форму, дозволили б ідентифікувати кожний стовбур дерева (його походження, дату рубки, тощо) відсутні.

При цьому слід зауважити, що до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Зважаючи на вищевикладене та в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків (приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження). Арешт майна з підстав, що воно виступає знаряддям вчинення кримінального правопорушення та набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення на даний час є можливим, коли існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Слідчим суддею не враховано, що метою накладення арешту є збереження речових доказів. При цьому колегія суддів зауважує на ту обставину, що вищезазначене майно 21 січня 2020 року визнано речовими доказами.

За наведеного, ухвала слідчого судді як незаконна підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

На підставі наведеного, керуючись ст.404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 30 січня 2020 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора від 21 січня 2020 року про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування, на двадцять сім колод дерева породи «сосна» та п`ять колод дерева породи «дуб», які знаходяться на відповідальному зберіганні на території ДП «Сарненське лісове господарство», що по вул. Гоголя, 34, в м. Сарни, Рівненської області, до його скасування у встановленому законодавством порядку.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3