справа №2010/1-9/11
провадження №1/619/1/20
П О С Т А Н О В А
ИМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши судовому засіданні кримінальну справу №77030207 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області, громадянина України, українця, освіта середня, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
20 серпня 2003 року приблизно о 19 годині, ОСОБА_4 керуючи технічно несправним автомобілем «Москвич-2140» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухався по вул. Свердлова в напрямку вул. Ворошилова в м. Дергачі Харківської області.

На шляху прямування, в районі домоволодіння № 39 по вул. Свердлова водій ОСОБА_6 , грубо порушивши п.п. 1.5, 2.9 а) 10.1, 12.1, 12.4, 31.1, 31.4, 31.4.1 а), 31.4.5. а) і г) Правил дорожнього руху України, де вказано:

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити всіх можливих заходів до їх усунення або попередити про них інших учасників дорожнього руху, орган міліції, власника дороги або уповноважений ним орган», п.2.9 «Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння ... »

п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та іншою зміною напрямку руху водій повинен переконатися в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»,

п. 12.1. «При виборі в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»,

п. 12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/ год.»,

п. 31.1 «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації»,

п. 31.4. «Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: п.31.4.1. «Гальмівні системи: а) змінено конструкцію гальмівних систем, застосовано гальмову рідину, вузли або окремі деталі, що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства-виробника; п. 31.4.5 «Колеса і шини»: а) шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною масою до 3.5 т. мають остаточну висоту малюнка протектора менше 1.6 мм ... г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні ... шини з різним малюнком протектора для легкових автомобілів ...»

рухаючись в населеному пункті зі швидкістю, яка перевищувала дозволену, проявив неуважність, при здійсненні маневру вліво, не впорався з керуванням автомобіля, виїхав за межі проїжджої частини на праве узбіччя, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 була смертельно травмована.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_8 виразилося в тому що, він керуючи автомобілем обрав небезпечну швидкість руху, не міг контролювати рух свого автомобіля, виїхав за межі проїжджої частини, де допустив наїзд на пішохода, що спричинило тяжкі наслідки.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, особою керуючою транспортним засобом, що спричинило потерпілому

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності для притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.286 КК України.

Суд заслухавши клопотання прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних мотивів.

За вчинення злочину, який інкримінується ОСОБА_9 , передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, таким чином, вищевказаний злочин у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

У відповідності до ч.2 ст.49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до матеріалів кримінальної справи ОСОБА_9 вчинив злочин 20 серпня 2003 року, таким чином на момент розгляду справи, строки притягнення особи до відповідальності визначені ч. 2 ст. 49 КК України сплинули, а тому вищевказана кримінальна справ підлягає закриттю.

Згідно ч.2 ст. 11-1 КПК України (в ред. 1960р.) суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком (Кодекс кримінально-процесуальний, ВР УРСР, від 28.12.1960, "Кримінально-процесуальний кодекс України").

Згідно із ч.1 ст. 282 КПК (в ред. 1960р.) якщо під час судового розгляду справи будуть установлені підставі для закриття справи, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 статті 6 і статтями 7, 7-2, 8, 9, 10, 11 -1 цього Кодексу, суд, вислухавши думку учасників судового розгляду і висновок прокурора, своєю мотивованою ухвалою, а суддя - постановою, закриває справу.

Отже, за таких обставин, дане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, необхідно закрити.

На підставі ст.49 КК України, керуючись ст.ст. 282 ч.1, ч.2 ст. 11-1, 273 КПК України (в ред. 1960р.) суд, -

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінчення строків давності.

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України провадженням закрити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1