Справа № 525/1189/19
Провадження № 1-кп/541/45/2020
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2020 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, учасника АТО та бойових дій,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2019 року близько 20 години ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння з метою умисного нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 прийшов до квартири АДРЕСА_2 .

Перебуваючи у під`їзді будинку біля квартири АДРЕСА_3 на ґрунті виниклих неприязних відносин ОСОБА_4 умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання наніс потерпілому ОСОБА_5 один удар правою рукою зжатою в кулак в область перенісся, від отримання якого потерпілий залишився стояти на ногах. Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_4 наніс потерпілому ОСОБА_5 близько 10 ударів правою рукою, зжатою в кулак в область грудної клітини зліва, в результаті чого останній впав на бетонну підлогу.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 157 від 22.08.2019 року у потерпілого ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження: перелом 5-го ребра зліва, який міг утворитися від дії твердого тупого предмету, яким міг бути удар рукою зжатою в кулак, по давності утворення може відповідати даті та обставинам події та по ступеню тяжкості, відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

В судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю. Суду пояснив, що насправді в нього до його односельця ОСОБА_5 неприязні відносини виникли, оскільки йому повідомили, що ОСОБА_6 має намір його побити. Після чого він пішов до квартири потерпілого і коли той відкривши двері вийшов з квартири АДРЕСА_2 наніс йому декілька ударів. В скоєному розкаюється, жалкує про вчинене. Згоден на відшкодування шкоди, яку завдав потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 11 серпня 2019 року близько 20 години знаходився вдома в АДРЕСА_4 . В двері квартири постукали. Коли він відкрив вхідні двері побачив ОСОБА_7 , який нічого не пояснюючи наніс удар кулаком в лице, а потім удари в груди. Від заподіяних ударів він упав на підлогу. В наслідок нанесення тілесних ушкоджень у нього було виявлено перелом ребра. При призначенні покарання винному покладається на розсуд суду.

Зважаючи на повне визнання вини обвинуваченим, оскільки учасники судового процесу не заперечували проти цього, встановивши правильність розуміння учасників судового провадження положень ст. 349 КПК України та не маючи сумніву в добровільності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та вважає за можливе при розгляді кримінального провадження обмежитись допитом потерпілого та обвинуваченого та дослідженням даних щодо особи останнього.

Таким чином, з`ясувавши обставини, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 в умисному нанесенні тілесного ушкодження середньої тяжкості, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, бажання відшкодувати шкоду завдану злочином.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середнього ступеня тяжкості, особу винного, який має молодий вік, характеризується посередньо, має постійне місце проживання, злочин скоїв будучи в силу статті 89 КК України не судимим, є учасником АТО та бойових дій, висновок органу пробації відповідно до якого виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Враховуючи обставини скоєння злочину, наслідки які настали в результаті вчинення злочину, позицію сторони обвинувачення та потерпілого щодо міри покарання, суд приходить до переконання про необхідність призначення винному покарання у виді обмеження волі.

Однак зважаючи на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, та особу винного, висновок органу пробації суд вважає, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, що сприятиме досягненню мети виправлення і перевиховання та запобіганню вчинення ним нових злочинів у майбутньому.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити покарання у виді 2 (два) роки обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробацїї, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, в разі подання апеляційної скарги, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та засудженому.

Суддя ОСОБА_1