Справа № 570/1758/20
Номер провадження 1-кс/570/374/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2020 року
Рівненський районний суд Рівненської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
слідчого ОСОБА_3
представника заявника адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ріненського районного суду Рівненської області скаргу директора ТОВ "Морган Феніче" ОСОБА_5 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження,
в с т а н о в и в :
Директор ТОВ "Морган Феніче" ОСОБА_5 звернувся в суд із скаргою на рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Як вбачається зі скарги, Рівненським районним відділенням поліції Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області розслідувалося кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000169 від 10.02.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.
Дане кримінальне провадження розпочато за повідмоленням зі служби 102 про те, що на ТОВ "Морган Феніче" інженер-технолог ОСОБА_6 намагався здійснити крадіжку комплектуючих деталей до меблів.
17.03.2020 р. постановою слідчого СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП у Рівненській області ОСОБА_7 кримінальне провадження №0000169 закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.
У поданій до суду скарзі, ТзОВ "Морган Феніче" не погоджується із прийнятою слідчим постановою та вважає, що вона є передчасною та незаконною, а тому підлягає скасуванню з огляду на наступне.
ТОВ «Морган Феніче» отримано постанову про закриття кримінального провадження 29.04.2020 р.
Беручи до уваги те, що постанова про закриття кримінального провадження, яка зумовлена недбалим виконанням процесуальних обов`язків слідчим або прокурором, перешкоджає виконанню завдань кримінального провадження в частині забезпечення того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, тому дана постанова підлягає скасуванню, як та, що встановлює відповідну недбалість.
Вчинене інженером-технологом ОСОБА_6 діяння формально містить усі ознаки злочину, передбаченого частиною третьою статті 15, частиною першою статті 185 ККУ, - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна.
Щодо крадіжки, то суспільно небезпечні наслідки цього складу злочину мають чітко визначену мінімальну межу шкоди, яка може бути завдана власнику майна - 0,2 неподатковуваного мінімуму доходів громадян (на час вчинення інженером-технологом ОСОБА_6 зазначеного діяння таку мінімальну межу становила сума 210,20 грн.).
Відповідно до ч. 1 ст. 185 ККУ предметом крадіжки є чуже майно. Цей злочин належить до злочинів з матеріальним складом, обов`язковою ознакою якого є суспільно небезпечні наслідки у виді шкоди майнового характеру. У пунктах 2-4 примітки до статті 185 ККУ конкретизовані (формалізовані, визначені) такі наслідки, тобто законодавцем встановлено їх мінімальний і максимальний розмір у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян.
Крадіжку, за яку передбачена кримінальна відповідальність (стаття 185 ККУ), слід відрізняти від дрібного викрадення чужого майна, як адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), згідно з якою таємне викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Системне тлумачення статті 51 КУпАП і статті 185 ККУ свідчить, що викрадення чужого майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення перевищує 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, становить предмет злочину, передбаченого частиною першою статті 185 ККУ. Таким чином, поняття такої кримінально караної поведінки не є оціночним, воно формалізовано в законі, тобто визначено законодавцем за допомогою вартісних критеріїв.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, вчинене інженером-технологом ОСОБА_6 діяння формально містить усі ознаки злочину, передбаченого ч. З ст. 15 ч. 1 ст. 185 ККУ.
Отже, діяння, вчинене інженером-технологом ОСОБА_6 , характеризуючись усіма ознаками складу злочину, передбаченого частиною третьою статті 15, частиною першою статті 185 ККУ, становить притаманну злочинну суспільну небезпеку, адже було спроможним заподіяти істотну шкоду певній юридичній особі, а саме ТОВ «Морган Феніче».
За таких обставин, враховуючи вищевикладене та згідно змісту самої постанови про закриття кримінального провадження від 17.03.2020 р., де зазначено, що інженер-технолог ОСОБА_6 побачив, що на поверсі нікого немає, тому вирішив з даного поверху забрати певні деталі до меблів, які знаходилися на коридорі, оскільки вважав, що дані комплектуючі вже непотрібні на підприємстві, а саме 2 пакети болтів, 1 пакет саморізів, та 1 пакет гайок. Також, він вирішив забрати 2 м 'яких елементи до дивану ( подушки), які не відносилися до того дивану, який інженер-технолог ОСОБА_6 мав придбати, дермантинові обрізки 45*45 см. В кількості приблизно 25 шт., обрізки поролону 20*20 см товщиною приблизно 2 см. В кількості 5 шт., клейонка з вторсировини. Вищезазначені речі інженер-технолог ОСОБА_6 упакував до середини диван, який розкладався, а 2 подушки поклав наверх, після чого здійснив упакування дивану тим самим матеріалом, яким він був упакований до цього. В подальшому вантажники транспортували диван до зони вивантаження меблів.
Крім того, у постанові про закриття кримінального провадження від 17.03.2020 р. зазначається про те, що з показів свідків, які перебували на зоні відвантаження меблів, під час зняття дивану з рампи, він впав та з нього випали вищезазначені речі, які є власністю ТОВ «Морган Феніче» та не є комплектуючими до дивану, який мав намір придбати інженер-технолог ОСОБА_6 .
А також беручи до уваги, що опис вартості товарно-матеріальних цінностей, які були виявлені в дивані, наданий ТОВ «Морган Феніче» на запит від заступника начальника- начальника слідчого відділення Рівненського відділу поліції Рівненського районного відділення поліції ОСОБА_8 за №1360/201/15-2020 від 12.02.2020 р., містить загальну вартість товарно-матеріальних цінностей з ПДВ у сумі 2 906,27 грн., що є доказом наявності у інженера-технолога ОСОБА_6 прямого умислу на заволодіння майном ТОВ «Морган Феніче» таємно, шляхом упакування товарно-матеріальних цінностей загальною вартістю 2 906,27 грн. всередину дивану.
Враховуючи все вищевикладене ТзОВ "Морган Феніче" вважає, що слідчим СВ Рівненського відділу поліції Рівненського районного відділення поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області лейтенантом поліції ОСОБА_9 зроблено помилкові висновки щодо дійсних обставин даного кримінального провадження, які суперечать чинному кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству.
В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав, просив задовольнити, надав до суду додаткові письмові пояснення, в яких також вказав про те, що дане кримінальне провадження було направлено із зразком повідомлення про підозру до Рівненської місцевої прокуратури для погодження підозри, що свідчить про те, що слідчий вбачала в обставинах кримінального провадження як саму подію кримінального правопорушення, так і можливість притягнення ОСОБА_6 до відповідальності. Вказує про відсутність підстав для закриття кримінального провадження, передбачених ст.284 КПК України, оскільки станом на дату винесення постанови про закриття кримінального провадження у слідчого були очевидні та беззаперечні докази як мінімум самої події кримінального правопорушення, оскільки є докази вчинення активних вольових дій особи, спрямованих на таємне заволодіння майном ТОВ "Морган Фініче" на суму, що перевищує вартість такого майна на момент вчинення правопорушення 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Порушено вимоги ст.94 КПК України щодо оцінки доказів, оскільки відповідним доказам опису вартості ТМЦ виявлених на дивані, інвентаризаційному описі, оборотно-сальдовим відомостям, протоколу огляду місця події від 10.02.2020 р. протоколу допиту свідків не було надано належної оцінки слідчим під час винесення оскаржуваної постанови. Звертає увагу на строки досудового розслідування, які давали змогу слідчій провести інші слідчі дії, чого не було зроблено, навіть за відсутності вказівок прокурора.
Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, просить залишити її без задоволення. Одночасно вказує, що нею було скеровано до прокурора зразок повідомлення про підозру для її погодження, однак у зв`язку із недостатністю доказів, та відсутністю вказівок прокурора вона винесла постанову про закриття кримінального провадження.
Прокурор в судове засідання не з`явився, був повідомлений про час, дату та місце розгляду скарги, клопотань до суду не подано.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя доходить до висновку про необхідність задоволення даної скарги, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що Рівненським районним відділенням поліції Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області розслідувалося кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000169 від 10.02.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.
Вирішуючи питання щодо вимоги заявника скасувати постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя виходить з наступного.
Відповідно до частин 1,2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
В рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).
Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).
Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть обставин, та відповіді на всі питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
З матеріалів кримінального провадження вбачається, в ході досудового розслідування слідчим було проведено наступні слідчі дії, зокрема допитано свідків.
17.03.2020 року слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю події злочину.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що було проведено лише допит свідків, про що не заперечила слідча.
Будучи зобов`язаним забезпечити ефективне досудове розслідування, орган досудового розслідування впродовж строку, передбаченого абз. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України, має встановити, чи була подія кримінального правопорушення, а також у разі відсутності такої або виявлення інших підстав для закриття провадження - прийняти відповідне рішення.
Ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини»).
Так, доводи заявника про передчасність і необґрунтованість рішення про закриття кримінального провадження є слушними та знайшли своє підтвердження під час розгляду скарги.
На думку суду, орган досудового розслідування, закриваючи кримінальне провадження, в повному обсязі не з`ясував усі зазначені заявником обставини кримінального правопорушення, не вжив всіх необхідних заходів для забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, що ставить під сумнів законність постанови про закриття кримінального провадження.
Згідно із ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Згідно припису ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках.
Зі змісту ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження закривається в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.
Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.
За відсутності належного обґрунтування в оскарженій постанові у слідчого судді відсутня можливість вмотивовано зробити висновок щодо правильності закриття кримінального провадження у зв`язку в відсутністю події кримінального правопорушення.
Враховуючи викладене, суд вважає доводи скарги слушними та такими що підлягають задоволенню, а постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.
Слід зауважити, що правова природа оскарження постанов про закриття кримінального провадження слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.
Керуючись ст. ст. 92, 219, 303-307, 309КПК України, -
у х в а л и в :
Скаргу директора ТОВ "Морган Феніче" ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 від 17.03.2020 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000169 від 10.02.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1