У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2020 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6

ОСОБА_7

представника потерпілих ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження № 0000448 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Дане кримінальне провадження підсудне Черкаському районному суду Черкаської області. Угод про визнання винуватості чи про примирення до суду не надходило.
Захисник заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки фактичні обставини справи не відповідають тим, що викладені в обвинувальному акті.
Прокурор, потерпілі та їх представник заперечували проти повернення обвинувального акту прокурору, оскільки фактичні обставини справи досліджуються безпосередньо у судовому засіданні.
Обвинувачений підтримав клопотання захисника.
Суд, ознайомившись з обвинувальним актом, перевіривши виключно його зміст та реєстр матеріалів досудового розслідування вимогам КПК України (не вдаючись до передчасної оцінки наявності чи відсутності доказів винуватості обвинуваченого на цій стадії кримінального процесу), приходить до наступних висновків.

Згідно із ч. 4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, встановленим ст.291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, та які є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно з положеннями п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до переконання, що обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, в ньому викладено формулювання обвинувачення, правову кваліфікацію дій, фактичні обставини справи, які прокурор як сторона обвинувачення вважає встановленими та зазначено анкетні дані обвинуваченого.

З наведеного суд дійшов висновку, що клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору є безпідставним. Підстав для прийняття рішень, передбачених п.1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд не вбачає.

Підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту прокурору немає.
Суд вважає, що кримінальне провадження має бути призначене до судового розгляду на підставі обвинувального акту, у відкритому судовому засіданні, за участю: обвинуваченого, захисника, прокурора, потерпілих та їх представника, свідків.
Відносно обвинуваченого обрана міра запобіжного заходу у виді тримання під вартою на підставі ухвал слідчих суддів. Строк дії запобіжного заходу закінчується 08.05.2020 року.
У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою з наступних підстав.

ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, і під тягарем відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, а також можливості бути засудженим до позбавлення волі може залишити місце свого проживання, таким чином переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Також він може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. ОСОБА_9 раніше неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення, на шлях виправлення не став та вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, що може свідчити про вчинення аналогічних кримінальних правопорушень.

Обвинувачений та захисник покладалися на розсуд суду у вирішенні даного клопотання.

Потерпілі та їх представник підтримали клопотання прокурора.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про можливість продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою з наступних підстав.
ст. 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання щодо продовження ОСОБА_9 заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді триманні під вартою, колегія суддів погоджується з висновком органу досудового слідства про існування обґрунтованої підозри, щодо можливого вчинення саме ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Окрім існування обґрунтованої підозри колегія суддів оцінює особу обвинуваченого, який є не працюючим, не одруженим, не має на утриманні неповнолітніх /малолітніх дітей, або інших утриманців, у зв`язку з чим можливо зробити висновок про те, що ОСОБА_9 не має міцних соціальних зв`язків, які були б засобом превенції від можливої подальшої девіантної поведінки, або стримуючим засобом щодо ухилення від явки до суду. Суд наголошує: обвинувачений не працевлаштований, не має інших доходів, що впливає на його матеріальний стан і може спонукати обвинуваченого до вчинення нових злочинів, або адміністративних проступків.

ОСОБА_9 не має власного житла, а тому відповідно не має «зв`язку» з житлом, тобто з місцем де він постійно проживає/перебуває і де його можливо знайти.

Суди повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, ухилення від явки до суду, продовження вчинення злочину.
Зважаючи на те, що ОСОБА_9 вчинив особливо тяжкий злочин, пов`язаний з умисним позбавленням життя іншої особи, яке є найвищою соціальною цінністю у суспільстві, враховуючи підвищену суспільну небезпечність діяння, колегія суддів погоджується з положеннями, що викладені у рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Харченко проти України», а саме що у даній справі, з урахуванням презумпції невинуватості, превалює суспільний інтерес , який виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
До того ж суд враховує поведінку обвинуваченого під час скоєння злочину та після скоєння злочину. Зокрема, ОСОБА_9 , після вчинення злочину зник з місця пригоди.

Колегія суддів приймає до уваги той ризик, що перебуваючи на волі, обвинувачений може здійснювати психічний або фізичний вплив на потерпілих, свідків, судових експертів, які на сьогодні не допитані.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.. 177 КПК України.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Зокрема менш сувора міра запобіжного заходу аніж тримання особи під вартою, як то домашній арешт, є недоцільною у даній справі, оскільки обвинувачений не має власного житла і не має стабільного доходу.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України - суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314-317,331 КПК України,-

у х в а л и в:

Призначити кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області на 14 травня 2020 року на 14 годину 20 хвилин.

В судове засідання забезпечити явку: обвинуваченого, захисника, потерпілих, їх представника та свідків.

Про час та місце розгляду справи повідомити прокурора Черкаської області.

Клопотання прокурора Черкаської обласної прокуратури про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) діб - задовольнити.

Продовжити раніше обраний відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 04 липня 2020 року включно.

У клопотанні захисника про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та надіслати на адресу ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» - для виконання.
На ухвалу, в частині, що стосується вирішення питання щодо продовження міри запобіжного заходу, може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області у строки, встановлені чинним КПК України. У іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3