печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.07.2016 в рамках кримінального провадження № 0005804,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, в якому просить скасувати арешт накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.07.2016, на автомобіль моделі «BMW X5», 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 .

Мотивуючи означене клопотання, заявник вказує, що арешт накладено необґрунтовано, з порушенням положень ст. 170 КПК України, вважає арешт прийнятим з порушенням права на захист, вказує, що автомобіль належать ОСОБА_3 на праві приватної власності та не є жодною особою у кримінальному провадженні на майно якої може бути накладено арешт. Окрім того, автомобіль не відповідає критеріям, визначеними ст. 98 КПК України, а у своїй сукупності дані обставини слугують підставами для скасування арешту майна.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 вимоги визначені у клопотанні підтримав, просить задовольнити.

Особа, за клопотанням якої було арештовано майно у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений належним чином.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження та додані до нього документи приходить наступних висновків.

Так, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005804 від 05.09.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ст. 290, ч. 3 ст. 358 КК України за фактом незаконного заволодіння автотранспортним засобом.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.07.2016 накладено арешт на автомобіль моделі «BMW X5», 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 .

Метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Так, статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Накладаючи арешт на вказане майно автомобіль слідчий суддя виходив з того, що на даний час є підстави вважати, що транспортні засоби, відповідають критеріям визначеним в ст. 98 КПК України та визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, ОСОБА_3 не перебуває в жодному процесуальному статусі у кримінальному провадженні, повідомлення про підозру не пред`явлено.

Окрім того, доказів які б вказували, що арештоване майно є предметом, засобом чи знаряддям злочину, яке розслідується у вказаному кримінальному провадженні не має, з урахуванням досить тривалого періоду часу здійснення досудового розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись, ст.ст. 13, 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 174, 309 КК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.07.2016 в рамках кримінального провадження № 0005804 задовольнити.
Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.07.2016 на автомобіль моделі «BMW X5», 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1