У Х В А Л А
іменем України
Справа № 126/1934/19

Провадження № 1-кс/126/183/2020

12 березня 2020 року м. Бершадь

Слідчий суддя Бершадського районного суду Вінницької області ОСОБА_1

зі секретарем ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000436 від 23.08.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ :
До Бершадського районного суду Вінницької області області надійшло клопотання заявника ОСОБА_3 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0000436 від 23.08.2019 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 зазначає, що являється користувачем автомобіля HYUNDAI H-1 H200 KWB 2.5 TDI, з держаним номерним знаком НОМЕР_1 , червоного кольору на який ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 04.09.2019 року було накладено арешт, проте на даний час кримінальне провадження, в рамках якого накладався даний арешт постановою слідчого від 12.09.2019 року закрито, а тому на підставі наведеного просить скасувати даний арешт.

ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву, в якій просила розглянути клопотання у її відсутність.

Слідчий, належним чином повідомлений про місце та час розгляду клопотання в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання на підставі наданих матеріалів без фіксації засідання за допомогою технічного засобу згідно ст. 107 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зокрема, згідно із ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Зі змісту частини третьої статті 174 КПК України у разі закриття кримінального провадження на стадії досудового розслідування одночасно з винесенням відповідної постанови прокурор зобов`язаний скасувати арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Цією ж статтею визначено, що власнику або іншому володільцю майна, які не були присутні при розгляді питання про його арешт, гарантовано право ініціювати скасування відповідного заходу перед слідчим суддею або судом (у разі здійснення судового розгляду справи по суті), якщо в подальшому у застосуванні арешту відпала потреба або його було накладено необґрунтовано. Обмежень щодо стадії процесу, на якій може бути заявлено відповідне клопотання, норми кримінального процесуального закону не містять.

Аналіз кримінально - процесуальних норм вказує на те, що у зв`язку з припиненням кримінальної справи, коли будь-які законні підстави для арешту майна відпали, продовження дії цього заходу є свавільним втручанням у право власності особи, яке є об`єктом охорони за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. В означеній ситуації в силу положень статті 13 Конвенції держава зобов`язана забезпечити особі можливість ефективного юридичного захисту порушеного права.

Оскільки арешт майна було накладено у межах кримінального провадження за процедурою, визначеною кримінальним процесуальним законом, спір про право власності на майно між суб`єктами цивільних правовідносин відсутній, питання про скасування арешту підлягає вирішенню в порядку кримінального судочинства.

У порядку, визначеному КПК України, в умовах відсутності в цьому Кодексі спеціальних норм, які б регламентували прийняття окремого рішення про скасування арешту майна після припинення кримінального провадження на досудовому розслідуванні слідчим за правилами КПК України, підлягають застосуванню передбачені частиною першою статті 7, статтями 16, 24 цього Кодексу загальні засади кримінального провадження - недоторканність права власності й забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій або бездіяльності, в тому числі, слідчого, прокурора.

Оскільки кримінальне провадження закрито слідчим під час досудового розслідування, здійснення судового контролю дотримання прав і свобод людини на відповідній стадії процесу згідно з чинним кримінальним процесуальним законом належить до повноважень слідчого судді. Так як прямих заборон ініціювання перед слідчим суддею питання про скасування арешту майна у відповідній ситуації і прийняття ним такого рішення закон не встановлює, то питання про скасування арешту майна може бути вирішено слідчим суддею за клопотанням власника або іншого володільця майна в порядку, передбаченому статтею 174 КПК України.

Згідно зі статтею 174 КПК України інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації (частина 3 статті 174 КПК).

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частинна 4 статті 174 КПК України).

Зазначені вимоги співпадають з положеннями частини четвертої статті 21 КПК України, згідно з якою здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час його здійснення порушуються права і свободи людини, гарантовані Конституцією і міжнародними договорами України, та статті 13 Конвенції, яка передбачає право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень прав і свобод, гарантованих цією Конвенцією.

Беручи до уваги те, що арешт на автомобіль, який просить скасувати заявниця, був накладений в рамках кримінального провадження № 0000436 від 23.08.2019 року, яке на сьогоднішній день закрито слідчим, підтвердженням чого є постанова слідчого Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 12.09.2019 року про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КК України, арешт на майно було накладено ухвалою слідчого судді на стадії досудового розслідування, провадження припинено на стадії досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що відпала потреба у застосуванні цього заходу, а подальше існування такого обмежує право власності особи на мирне володіння належним майном, а тому накладений арешт на автомобіль підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 167, 170, 174, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ :
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000436 від 23.08.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України - задовольнити.

Скасувати арешт, який був накладений в рамках кримінального провадження № 0000436 від 23.08.2019 року згідно ухвали суду від 04.09.2019 року, на автомобіль Хюндай Н200 д.н.з. НОМЕР_2 , червоного кольору, який згідно технічного паспорту № НОМЕР_3 , номер шасі: НОМЕР_4 належить громадянину Зелінському жителю Нідерландів, Markendaalsewed 335, 4811 KW Breda, користувачем якого на даний час являється ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1