Провадження № 1-кп/161/353/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003982 від 30 жовтня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізяслав Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, не працює, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілих цивільних позивачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника потерпілих цивільних позивачів ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_9 ,
В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 29 жовтня 2018 року, близько 19 год. 34 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки "Citroen Nemo", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Данила Галицького в напрямку вул. Гнідавської зі сторони площі Возз`єднання м. Луцька Волинської області, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, що поблизу будинку № 1 А, що по вул.Данила Галицького в м. Луцьку, Волинської області, проявив безпечність та неуважність, не зменшив швидкість руху перед вказаним пішохідним переходом, не зупинився та не переконався, що на ньому відсутні пішоходи, для яких може бути створена перешкода та небезпека, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, чим порушив вимоги п. 2.3. (б), п. 12.1., п.12.3., п. 18.1. Правил дорожнього руху, в результаті чого допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які перетинали проїзну частину дороги зліва на право відносно напрямку руху автомобіля по нерегульованому пішохідному переході.

Внаслідок вищевказаних грубих порушень Правил дорожнього руху, водій ОСОБА_3 , своїми необережними протиправними діями, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, спричинив пішоходам ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 30 від 17 січня 2019 року, тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому кісток тазу зліва з задовільним стоянням відламків, закритого травматичного пошкодження медіальної колатеральної зв`язки правого колінного суглоба з нестабільністю 3 ст., що за ступенем тяжкості відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для їх загоєння та лікування необхідний час більше 21 доби та ОСОБА_6 , 1976 р.н., згідно висновку судово-медичної експертизи № 117 від 08 лютого 2019 року, тілесне ушкодження у вигляді: закрита травма грудної клітки у вигляді перелому 9-10 ребер справа по лопатковій лінії, подвійного перелому 6 ребра зліва, перелому 7 ребра зліва по задній аксілярній лінії, перелому 8 ребра зліва по лопатковій лінії, багатоуламкового перелому лівої лопатки з забоєм обох легень, двобічним гемотораксом та подальшим формуванням двобічного посттравматичного гемоплевриту, закрита травма тазу у вигляді багатоуламкового перелому кісток тазу та кульшової западини справа зі звихом головки стегнової кістки, закрита травма хребта у вигляді компресійного перелому тіла другого поперекового хребця, перелому поперечного відростку четвертого поперекового хребця справа, за ступенем тяжкості закрита травма грудної клітки у вигляді перелому 9-10 ребер справа по лопатковій лінії, подвійного перелому 6 ребра зліва, перелому 7 ребра зліва по задній аксілярній лінії, перелому 8 ребра зліва по лопатковій лінії, багатоуламкового перелому лівої лопатки з забоєм обох легень, двобічним гемотораксом, гідротораксом та подальшим формуванням двобічного посттравматичного гемоплевриту відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, решта тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для їх загоєння та лікування необхідний час більше 6-ти діб.
У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 2.3. (б), п. 12.1., п. 12.3. та п. 18.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями, у відповідності до яких: п. 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну…; п. 12.1. під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.3. у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п. 18.1. водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні необережних дій, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли середньої тяжкості та тяжке тілесне ушкодження, та дані його дії кваліфікує, як вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця і часу та наслідків, що настали, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що він дійсно, 29 жовтня 2018 року, в вечірню пору доби, керуючи автомобілем марки "Citroen Nemo" на нерегульованому пішохідному переході, що поблизу будинку № 1 А, що по вул. Данила Галицького в м. Луцьку, Волинської області, наїхав на пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які перетинали проїзну частину дороги зліва на право та, в результаті чого, останні отримали тілесні ушкодження. Щиро розкаювався у вчиненому, просив вибачення у потерпілих та суворо його не карати.

Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує конкретні обставини кримінального правопорушення, а саме те, що правопорушення вчинено з необережності, грубість порушення Правил дорожнього руху, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих потерпілими в результаті ДТП, інформацію про стан здоров`я самого обвинуваченого, який на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває та за допомогою до них не звертався, відомості про те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, часткове відшкодування коштів в рахунок витрат потерпілих на лікування, думку самих потерпілих, які просили суворо покарати обвинуваченого.

З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкції частини статті, за якою він засуджується у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами, при цьому, на підставі ст. 75 КК України, звільняє його від відбування призначеного основного покарання із випробуванням, встановивши дворічний іспитовий строк із покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.
До початку судового розгляду КП "Луцька міська клінічна лікарня" Управління охорони здоров`я Луцької міської ради подала цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування збитків завданих злочином в сумі 136347 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов не визнав та зазначив, що він у добровільному порядку передавав кошти на лікування потерпілих, а тому підстав для відшкодування затрачених коштів, закладом охорони здоров`я на його думку відсутні.
Разом з цим, оцінивши доводи учасників судового розгляду в сукупності, відомості про витрати закладу охорони здоров`я, що стверджується відповідною довідкою, цивільний позов КП "Луцька міська клінічна лікарня" Управління охорони здоров`я Луцької міської ради до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілих від злочину ОСОБА_7 , ОСОБА_6 слід задовольнити повністю та стягнути з обвинуваченого на їх користь кошти в сумі 136347 грн.
До початку судового розгляду потерпілий ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_6 подали цивільні позови до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди в сумі 100000 грн. та 150000 грн., відповідно.
Свої позовні вимоги потерпілі обґрунтовують тим, що внаслідок ДТП їм завдано немайнових втрат, у зв`язку з моральними та фізичними стражданнями, які спричинили зміни у їх житті: негативні переживання та спогади, насторогу, тривогу, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; важкість виконання повсякденних обов`язків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей, тимчасову відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання; побоювання щодо майбутнього стану здоров`я. В момент дорожньо - транспортної пригоди вони перенесли значний фізичний біль, пережили емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, безпомічності, страху за своє здоров`я, а головне страху за своє життя. Крім того, вподальшому були вимушені проходити стаціонарне та амбулаторне лікування з періодичним відвідуванням лікувального закладу з метою отримання медичної допомоги. Впродовж всього періоду лікування почувались незручно, дискомфортно, були змушені пристосовуватися до негативних умов існування. Так, впродовж тривалого часу були прикуті до ліжка, не могли спокійно сидіти та лежати, гігієнічні процедури не обходились без сторонньої допомоги. В період лікування потребували зовнішньої допомоги з боку сторонніх, з приводу чого почували себе як джерело клопоту та обмежень для інших осіб, які змушені були доглядати за ними.
В судовому засіданні потерпілі цивільні позивачі, а також їх представник підтримали подані цивільні позови.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , заявлені цивільні позови не визнав та подав на них відзиви, вказуючи на те, що в таких слід відмовити, оскільки він керував транспортним засобом, який застрахований у ПрАТ СК "ПЗУ Україна" та договір страхування діяв на момент ДТП. За договором обов`язкового страхування, передбачено, що страхова компанія зобов`язується здійснити виплату страхового відшкодування заподіяну життю і здоров`ю потерпілого в розмірі 200000 грн., за шкоду заподіяну майну у розмірі 100000 грн., а тому обов`язок відшкодування шкоди лежить на страховику.
Заслухавши думки учасників судового розгляду, оглянувши та дослідивши подані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення цивільного позову.
Відповідності до вимог ст. 128 КПК України особа, якій правопорушенням завдано шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Згідно роз`яснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Статтею 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України і полягають у її відшкодуванні особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім завдання шкоди ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, яка відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала.
Частиною 1 ст. 1168 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.
Беручи до уваги вищевказані вимоги Закону, визначаючи розмір грошового відшкодування в рахунок моральної шкоди потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , на підставі вимог ст. 1167 ЦК України, суд враховує матеріальний стан відповідача, добровільне надання грошових коштів на лікування потерпілих, вимоги розумності та справедливості, тяжкість вчиненого злочину, глибину фізичних і душевних страждань потерпілих, зміни в їх повсякденному житті, порушення нормальних життєвих зв`язків, інші обставини справи, ступінь вини обвинуваченого, у тому числі і те, що злочин вчинено з необережності, та оцінює їх в розмірі 50000 грн. та 75000 грн., які слід стягнути з ОСОБА_3 в користь потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , відповідно, а тому цивільні позови підлягають до часткового задоволення.
У відповідності до вимог ст.ст. 100, 122 КПК України суд вирішує долю речових доказів та приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення двох інженерно - транспортних експертиз, які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в повному обсязі.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавленням волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов КП "Луцька міська клінічна лікарня" Управління охорони здоров`я Луцької міської ради до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілих від злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_6 - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства "Луцька міська клінічна лікарня" Управління охорони здоров`я Луцької міської ради майнову шкоду кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілих від злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в сумі 136347 (сто тридцять шість тисяч триста сорок сім) грн. 00 коп.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 75000 (сімдесят п`ять тисяч) грн. 00 коп.
Речові докази: автомобіль марки "Citroen Nemo", р.н.з. НОМЕР_1 залишити за належністю ОСОБА_10 , СД - диск з відеозаписом з камери зовнішнього спостереження - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 листопада 2018 року, а саме, автомобіль марки "Сітроєн Немо" р.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , належний ОСОБА_11 скасувати.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експертів для проведення двох інженерно - транспортних експертиз в сумі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) грн., 1884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) грн. 12 коп., відповідно, а всього, на загальну суму 3600 (три тисячі шістсот) грн. 12 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1