ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/790/20 Справа № 208/3207/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 травня 2020 року про відмову у арешті майна, у кримінальному провадженні № 0000824, за ч.1 ст. 246 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 погодженого з прокурором про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000824 від 20.05.2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 ч.1 КК України.
Приймаючи рішення слідчий суддя зазначив, що проводиться досудове розслідування за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, за фактом того, що 20 травня 2020 року біля будинку №79 по вул. Михайла Грушевського в м. Кам`янське, співробітниками поліції Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області було виявлено вантажний автомобіль марки ГАЗель державний знак НОМЕР_1 , який, відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_8 , фактичним володільцем якого на момент вилучення автомобіля є заінтересована особа ОСОБА_9 , під керуванням водія ОСОБА_10 , у кузові якого знаходились спили дерев породи «Акація» без наявності відповідних дозвільних документів, які надають право порубки дерев (ордер тощо), перевезення та зберігання дерев на які слідчий просив накласти арешт. Однак під час розгляду клопотання було встановлено, що під час огляду було виявлено автомобіль марки Газель АЕ 8759 НЕ, але у своєму клопотанні слідчий прохає накласти арешт на інший автомобіль, а саме на мікроавтобус ГАЗ-322213, державний знак НОМЕР_1 . Крім того, в судовому засіданні слідчий просив накласти арешт для подальшого проведення експертиз, але не надав доказів щодо призначення експертиз, не додано матеріалів огляду місця події, де могло бути виявлено незаконну порубку лісу, не вказано в якому районі та області, лісництві, кварталі та виділі здійснено незаконну порубку дерев або чагарників, хто з працівників лісової охорони виявив дану незаконну порубку та чи може підтвердити ці обставини, також відсутні інші відомості на підтвердження клопотання. При цьому слідчий суддя зазначив про надання товарно-транспортних накладних про відвантаження дров (акації) від ФОП ОСОБА_11 ОСОБА_10 , у зв`язку з чим слідчий суддя прийшов до висновку щодо відмови у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на зазначене в ньому майно.
Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що рішення суду незаконне, так як слідчий суддя безпідставно визнав факт права власності за ОСОБА_9 автомобілю, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та вантажу деревини, оскільки автомобіль не було перереєстровано на ОСОБА_9 в сервісному центрі МВС, не має договору купівлі - продажу автомобіля, який би відповідав вимогам Цивільного законодавства, а тому прокурор вважає, що власником автомобіля та свідоцтва на нього є саме ОСОБА_8 . Стосовно деревини то прокурор вказує, що ФОП ОСОБА_11 здійснює оптову торгівлю деревини, але оскільки ОСОБА_10 та ОСОБА_12 не є суб`єктами підприємницької діяльності, так як не здійснюють подальший продаж деревини через роздрібну торгівлю, не здійснюють виробництво та надання пов`язаних з цим послуг, тому надання товарно-транспортних накладних є безпідставним, оскільки суперечать нормативно-правовим актам України, при цьому вони були надані лише 21 травня 2020 року на наступний день після тимчасово вилученого майна, а не під час огляду, та виданні не за відповідною формою, і в них вказані різні адреси завантаження товару. Прокурор зазначає, що слідчий суддя не взяв до уваги, що клопотання про арешт майна подавалося з метою збереження речових доказів та можливості спеціальної конфіскації, що дає підстави для арешту будь-якого майна. Окрім того апелянт вказує, що не застосування арешту призведе до унеможливлення подальшого проведення досудового розслідування та притягнення винних до відповідальності, а також збереження лісів та раціонального використання лісових ресурсів про що йдеться в Указі Президента № 511/2019.
В апеляційному суді прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Представник ОСОБА_13 , яка діє в інтересах ОСОБА_9 та ОСОБА_10 просила розглянути апеляційну скаргу прокурора без їх участі, рішення просила залишити без змін.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання слідчого про арешт майна та додані до нього матеріали, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді видно, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно, перевірялись слідчим суддею, при цьому було вислухано доводи прокурора та заінтересованих осіб, досліджені матеріали додані до клопотання, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна чи відмови в такому.

Апеляційний суд вважає, що слідчим суддею дотримано вимог чинного законодавства в повному обсязі та обґрунтовано прийнято рішення про відмову в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Зі змісту ч.1 ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до статей 7 та 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

З наданих апеляційному суду матеріалів, які були предметом дослідження слідчим суддею, видно, що до ЄРДР було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення про те, що 20 травня 2020 року по вул. М. Грушевського 79 у м. Кам`янському працівниками Камянського ВП ГУНП в Дніпровській області було встановлено автомобіль Газель НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_10 , котрий перевозив в автомобілі стволи дерев без відповідних документів, кваліфікувавши дії останнього за ч.1 ст. 246 КК України.(а.с.4)

В клопотання слідчий просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мікроавтобус ГАЗ-32213, державний знак НОМЕР_1 ; вантаж у вигляді дерев відділених від кореню (стовбури) різної довжини та діаметру стовбуру, а також технічний паспорт серія НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_8 , вилучене 20.05.2020 під час проведення огляду вищевказаного транспортного засобу.
Однак, ч.1 ст. 246 КК України передбачена відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.
Як вірно зазначено слідчим суддею, що відповідно до матеріалів доданих до клопотання відсутні огляди місця події, де могло бути виявлено незаконну порубку лісу, не вказано в якому районі та області, лісництві, кварталі та виділі здійснено незаконну порубку дерев або чагарників, хто з працівників лісової охорони виявив дану незаконну порубку та чи може підтвердити ці обставини, також відсутні інші відомості на підтвердження клопотання. В той же час, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_9 було надано слідчому для огляду оригінал товарно-транспортної накладної № 62 від 19 травня 2020 року зі штрих кодом, відповідно до якої ФОП ОСОБА_11 19 травня 2020 р. відвантажив водію ОСОБА_10 4,2 кубічних метрів дров (акації) за які ОСОБА_10 сплатив ФОП ОСОБА_11 грошові кошти на загальну суму з урахуванням ПДВ 2 960 грн. Копію зазначеної товарно-транспортної накладної ОСОБА_9 надав слідчому 21 травня 2020 р. для долучення до матеріалів кримінального провадження, а оригінал даної товарно-транспортної накладної він надав слідчому судді для огляду.
Апеляційний суд зважає і на те, що клопотання про арешт майна не містить жодних доказів, які б обґрунтовували факт завдання шкоди та її розмір у даному кримінальному провадженні, як це вимагає об`єктивна сторона ст.246 КК України.
Отже, зазначені дії не відповідають обраній правовій кваліфікації, які внесені до ЄРДР.
Не надано стороною обвинувачення і будь-яких даних щодо того, що відносно вищевказаного майна, на яке накладено арешт, проводяться будь-які слідчі дії, у зв`язку з встановленням чи перевіркою обставин вчинення даного кримінального правопорушення, відносно якого здійснюється досудове розслідування, з урахуванням того факту, що слідчий під час розгляду клопотання пояснив необхідність в арешті для проведення експертиз.
Як вірно встановив слідчий суддя, що слідчий просив накласти арешт на мікроавтобус ГАЗ-322213, державний знак НОМЕР_1 , в той час коли відповідно до витягу з ЄРДР встановлено автомобіль Газель АЕ 8759 НЕ, тобто інший транспортний засіб.
Посилання прокурора в апеляційній скарзі на суспільний інтерес, оскільки злочин було вчинено проти довкілля, також не спростовують висновків слідчого судді про відсутність підстав для накладення арешту на вилучене майно.

Таким чином, надані матеріал свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки за викладених у клопотанні обставин та доданих до нього матеріалах не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Істотних порушень, які б давали суду підстави для скасування ухвали слідчого судді та задоволення клопотання слідчого в даному провадженні колегія суддів не знаходить.
За таких обставин апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 травня 2020 року про відмову у арешті майна - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4