Справа № 487/9238/19
Провадження № 1-кс/487/200/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.01.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу СУ Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000171 від 10.04.2019 року -
ВСТАНОВИВ:
21.12.2019 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій він просив скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу СУ Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000171 від 10.04.2019 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

В обґрунтування своє скарги зазначив, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження прийнята з порушенням кримінально-процесуального законодавства, досудове розслідування було проведено поверхнево та не об`єктивно, не було розглянуто його клопотання, яке було долучено до протоколу його допиту у якості свідка від 31.05.2019 року та клопотання про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні, не з`ясовано фактичні обставини справи, а тому постановає передчасною.

Скаржник у судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Слідчий до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши викладені в скарзі обставини та додані до неї матеріали, матеріали кримінального провадження №0000171, слідчий суддя прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 10.04.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171 внесено відомості за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, з наступним зазначенням фабули: ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.03.2019 року по справі №522/2407/19 у провадженні 1-кс/522/2541/19 за заявою ОСОБА_3 щодо можливих неправомірних дій окремих службових осіб прокуратури Одеської області.

Постановою прокурора другу відділу процесуального керівництва управління наглядової діяльності Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 08.07.2019 року об`єднано матеріали кримінальних проваджень №№0000171 та №0000245. Об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно номер №№0000171.

31.07.2019 року слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000171 на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим , прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Як наголошує у своєму рішенні ЄСПЛ у справі "Олександр Ніконенко проти України", "Мута проти України", "Карабет та інші проти України" Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.
Крім того, у рішеннях ЄСПЛ у справах "Бучинська проти України", "Сельмуні проти Франції, "Нечипорук і Йонкало проти України" суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних, бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства, оскільки тягар доведеним можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення.
Проте, вищевикладені вимоги чинного законодавства слідчим не виконані, з огляду на наступне.

З матеріалів кримінального провадження №0000171, досліджених безпосередньо у судовому засіданні вбачається, що на виконання доручення слідчого ОСОБА_4 , 31.05.2019 року, було проведено допит ОСОБА_3 у якості свідка. У даному протоколі допиту зазначено, що до нього додається клопотання ОСОБА_3 на двадцяти двох аркушах. Проте, у листі слідчого ОСОБА_4 від 10.06.2019 року повідомлено, що таке клопотання не розглянуто, оскільки воно відсутнє в матеріалах виконаного доручення.

Крім того, у судовому засіданні скаржник повідомив, що, також, звертався з клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000171, про те, що зазначене клопотання було отримано, свідчить лист в.о. начальника прокуратури Одеської області ОСОБА_6 від 25.04.2019 року №17/2-11563-19, який ОСОБА_3 надавав для огляду у судовому засіданні, проте розглянуто таке клопотання не було.

Таким чином, встановлені слідчим суддею та вище перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що слідчим не вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного дослідження обставин кримінального правопорушення, а постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, що є підставою для задоволення скарги.

Керуючись статтями 92-94, 303-307 КПК України,слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу СУ Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000171 від 10.04.2019 року - задовольнити.
Постановуслідчого Першого слідчого відділу СУ Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000171 від 10.04.2019 року - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1