Справа № 522/3635/19
Провадження № 1-кп/522/362/20
УХВАЛА

23 січня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6

ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

розглянуши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000443 від 05.06.2018 на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_9 обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та стосовно ОСОБА_10 обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження №0000443 від 05.06.2018 на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_9 обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та стосовно ОСОБА_10 обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного і виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк , що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання, яке підтримала потерпілий та представник потерпілого, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , оскільки відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1.3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування продовження строку запобіжного заходу щодо обвинувачених, є те що вони обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за які законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років або довічного позбавлення волі, обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_9 можуть перешкоджати розгляду кримінального провадження, а саме впливати на потерпілих та свідків. Також прокурор зазначає, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, усвідомлювали при цьому суворість покарання яке передбачене за вчинення такого характеру злочину, крім того враховуючи те, що обвинувачені постійного місця мешкання на території м. Одеси не мають, ніде не працевлаштовані, тобто не мають постійного джерела доходу, тому не виключаються спроби вчинення інших кримінальних правопорушень останніми, оскільки також є можливість усвідомлення своєї безкарності за скоєні кримінальні правопорушення.

Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та їх захисники - адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечували проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та просили застосувати відносно них інший більш м`який запобіжний захід, посилаючись на те, що доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків є безпідставними та необгрунтованими. Прокурор у своєму клопотанні не навів жодних доказів про те, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики.

Вислухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з наступних підстав.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно продовжити обвинуваченим строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особи обвинувачених дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, який карається позбавленням волі на максимальний строк до 15 років або довічним позбавленням волі, що свідчить про те, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, та незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Таким чином, суд вважає, що прокурором було доведено наявність достатніх підстав, вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і про необхідність продовження відносно обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим є забезпечення виконання покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватися від суду, та незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Зважаючи на положення ч. 4 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги те, що інкриміновані обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 злочини були вчинені з застосуванням насильства, колегія суддів вважає за необхідне не визначати розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених КПК України.

На підставі вищевикладеного, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, колегія суддів приходить до висновку про необхідність продовження відносно обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 183, 193-194, 196-197, 331, 372 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят днів), тобто до 23 березня 2020 року.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 60 (шістдесят днів) тобто до 23 березня 2020 року.

Копію ухвали направити начальнику ОСІ УДПС України в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3