Справа № 643/7149/20
Провадження № 1-кс/643/2399/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2020 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні №0002346 від 03.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, тобто, незаконне заволодіння транспортним засобом, якщо воно завдало великої матеріальної шкоди,-

встановив :

Московським ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0002346 від 03.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, тобто, незаконне заволодіння транспортним засобом, якщо воно завдало великої матеріальної шкоди.
В ході досудового розслідування встановлено, що 03.05.2020 до Московського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , про те, що в період часу з 02.00 год. до 09.00 год. 03.05.2020 невстановлена особа шляхом віджиму проникла до гаража, який знаходиться в дворі будинку АДРЕСА_1 , звідки незаконно заволоділа його автомобілем Toyota Prado 150, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2019 р.в., незаконне заволодіння транспортним засобом, якщо воно завдало великої матеріальної шкоди.

Відомості про вчинення вказаного кримінального правопорушення 03.05.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та у кримінальному провадженні №0002346 розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, якщо воно завдало великої матеріальної шкоди.

03.05.2020 слідчим Московського ВП ГУНП в Харківській області проведено огляд транспортного засобу марки TOYOTA моделі LAND CRUISER PRADO 150, 2019 року виробництва, д.н.з. НОМЕР_2 який був розташований за адерсою м. Харків вул. Вернадського, буд.1, в ході якого вилучено: транспортний засіб марки TOYOTA моделі LAND CRUISER PRADO 150, в кузові сірого кольору, 2019 року виробництва, д.н.з. НОМЕР_2 , номер шасі: НОМЕР_3 ; 1 відрізок ліпкої стрічки зі слідами матерії; 1 відрізок ліпкої стрічки зі слідами матерії; змив на марлевий тампон з ручки правої передньої двері; змив на марлевий тампон з ручки лівої передньої двері; змив на марлевий тампон з ручки правої задньої двері.

В ході досудового розслідування було допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( м.т. НОМЕР_4 ), який пояснив, що мешкає за адресою АДРЕСА_2 . У нього у власності є транспортний засіб автомобіль марки TOYOTA моделі LAND CRUISER PRADO 150, 2019 року виробництва, д.н.з. НОМЕР_2 , яку він купив у березні 2020 році. Автомобіль він купив у м. Києві за 55000 доларів США. 02.05.2020 він поїхав на дачу на вказаному транспортному засобі до свого товариша ОСОБА_5 в село Бобровки. Там вони вдвох відпочивали та вживали алкогольні напої. У вечері цього ж дня знаходячись у алкогольному сп`янінні він вирішив машину залишити на дачі, а додому пішов пішки. Коли він йшов додому, він ще вжив декілька літрів пива та коли прийшов додому знаходячись у сильному алкогольному сп`янінні пішов спати. 03.05.2020 близько 08:00 годин він прокинувся та відразу пішов до свого гаражу який знаходиться біля його дому, щоб поїхати на своєму автомобілю по особистим справам. Після цього, коли він підійшов до свого гаражу, він виявив відкриті залізі ворота та виявив в ньому відсутність свого автомобіля TOYOTA моделі LAND CRUISER PRADO 150, 2019 року виробництва, д.н.з. НОМЕР_2 , він відразу викликав працівників поліції. Після цього подзвонив своїй жінці та розповів дану ситуацію. Його жінка відразу виклала в соціальної мережи інтернет оголошення про крадіжку автомобіля. Близько 18:00 годин цього ж дня, йому подзвонив його товариш ОСОБА_6 з яким він відпочивав на дачі, та повідомив, що його автомобіль TOYOTA моделі LAND CRUISER PRADO 150, 2019 року виробництва, д.н.з. НОМЕР_2 знаходиться у нього на дачі, так як він його залишив коли вони відпочивали. Після цього він із своєю жінкою поїхали на вказану дачу та він виявив там свій автомобіль TOYOTA моделі LAND CRUISER PRADO 150, 2019 року виробництва, д.н.з. НОМЕР_2 у справному стані. Після цього він разом із своєю дружиною сів а вказаний автомобіль та поїхав додому де під час руху про проспекту Гагаріна в м. Харкові був зупинений працівниками поліції.

Аналізуючи базу даних АРМОР НАІС АМТ, встановлено, що автомобіль марки TOYOTA моделі LAND CRUISER PRADO 150, 2019 року виробництва, у кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , номер двигуна: НОМЕР_5 , номер шасі: НОМЕР_3 є власністю гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (м.т. НОМЕР_4 ).

Для встановлення цього факту необхідно проведення комплексу слідчих та процесуальних дій а також відповідних судових експертиз, що потребує певного часу.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна здійснюється під час огляду, обшуку.

Приймаючи до уваги, що вищевказане майно буде використане у кримінальному провадженні в якості речових доказів, з метою позбавлення можливості його знищення або переховування, прокурор просив клопотання задовольнити.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, разом із клопотання надали заяву, в якій просили проводити судове засідання без їх участі, клопотання підтримали.
Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що в провадженні Московського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0002346 від 03.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, тобто, незаконне заволодіння транспортним засобом, якщо воно завдало великої матеріальної шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 05.05.2020 під час огляду транспортного засобу марки TOYOTA моделі LAND CRUISER PRADO 150, 2019 року виробництва, д.н.з. НОМЕР_2 який був проведений за адресою м. Харків вул. Вернадського, буд.1, а саме:

- 1 відрізок ліпкої стрічки зі слідами матерії;

- 1 відрізок ліпкої стрічки зі слідами матерії;

- змив на марлевий тампон з ручки правої передньої двері;

- змив на марлевий тампон з ручки лівої передньої двері;

- змив на марлевий тампон з ручки правої задньої двері.

Зберігання майна зазначеного в п.п.1.1-1.3 визначити відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19 листопада 2012 року №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1