Справа № 478/297/20 Провадження № 1-в/478/59/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2020 року. Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у в приміщенні суду смт. Казанка клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року) щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами абзацу першого цієї частини,
Засуджений ОСОБА_4 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі в Казанківській ВК №93 УДПтС України в Миколаївській області, звернувся до суду з клопотанням в якому посилаючись на вимоги ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року, просить застосувати до нього положення зазначеного закону та зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення, а також строк етапування до медичних установ з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В судове засідання засуджений не прибув, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Прокурор просив заяву засудженого залишити без задоволення.
Заслухавши пояснення засудженого та думку прокурора щодо поданої заяви, розглянувши заяву та дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Згідно з ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається зокрема тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Статтею 532 КПК України передбачено, що вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та що судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій набирають законної сили з моменту їх проголошення.
Судом встановлено, що вироком Сімферопольського районного суду АР Крим від 11.01.2013 року, залишеним без змін ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду АР Крим від 12.03.2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 07.11.2013 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення. передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України та призначено покарання у виді 14 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання рахується з моменту його затримання, а саме з 09.04.2012 року.
Вирок суду набрав законної сили після апеляційного перегляду з 12.03.2013 року.

Крім того, вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 08.04.2015 року, ОСОБА_4 засуджено за ст.391, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років 1 місяць.

Згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, даний вирок набрав законної сили 28.05.2015 року.

Між тим, ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 29.03.2016 року клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року) щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами абзацу першого цієї частини, було задоволено. Зараховано засудженому ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 09.04.2012 року по 12.03.2013 року та з 20.03.2015 року по 28.05.2015 року за правилами, визначеними абзацом першим ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Зазначена ухвала набрала законної сили 06.04.2016 року.

Приймаючи до уваги те, що аналогічне клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року) щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами абзацу першого цієї частини вже було предметом судового розгляду, за результатом якого було прийнято судове рішення, про його задоволення, яке набрало законної сили, суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо можливості провести зарахування ОСОБА_4 період його лікування у виправних колоніях під час відбування покарання, суд враховує норму ст. 540 КПК України, відповідно до якої час перебування засудженого в лікувальній установі під час відбування покарання у виді позбавлення волі зараховується у строк позбавлення волі, а сам період лікування ОСОБА_4 , у виправних колоніях не є попереднім ув`язненням, у зв`язку з чим не підлягає зарахуванню в строк покарання в розумінні ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року).

Керуючись ст.537, ст.539 КПК України, суд

У х в а л и в:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року) щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами абзацу першого цієї частини, - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з дня оголошення ухвали, а для засудженого протягом 7 днів, з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1