Провадження №1-кп/523/429/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2020 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , у присутності обвинуваченого, розглянувши у судовому засіданні у залі суду об`єднані обвинувальні акти кримінальних проваджень за №0004843 від 18.10.2018р., за №0004605 від 2.10.2018р., за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.186 ч.2 КК України, -

Встановив:
В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходяться об`єднані обвинувальні акти з доданими до них документами за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.186 ч.2 КК України.
Вивченням матеріалів справи встановлено, що 22.11.2019 року під час судового провадження в порядку ст.331 ч.3 КПК України відносно обвинуваченого ОСОБА_5 був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 20.01.2020 року, у зв`язку з чим судом було поставлене на обговорення питання щодо міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 .

У ході судового засідання прокурор надав письмове клопотання та заявив про необхідність продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчинені тяжких кримінальних правопорушень аналогічної спрямованості, є не працевлаштованим, не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, вирок по справі ще не ухвалений, вбачається необхідність в дослідженні інших доказів, у зв`язку з чим ризики, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України продовжують існувати та дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, не виключається ризик продовження злочинної діяльності, більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого.
Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_5 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, при цьому не працевлаштований, так як вбачається не має міцних соціальних зв`язків, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_5 та покарання, що загрожує у разі визнання особи винною, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу - захисника ОСОБА_4 , яка заперечувала проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що підзахисний тривалий час утримується від вартою, із-за неявки потерпілої судовий розгляд не можуть закінчити, фактично ОСОБА_5 відбуває покарання без ухвалення вироку суду, у зв`язку з чим вважала, що суд не може продовжити запобіжний захід, також мотивуючи тим, що обвинувачений ніколи у розшуку не перебував, ризик переховування прокурором не доведений, тому є підстави для зміни запобіжного заходу на домашній арешт за місцем реєстрації; обвинуваченого ОСОБА_5 , який приєднався до думки захисника, запевняючи, що буде своєчасно прибувати до суду; враховуючи положення ст.331 ч.3 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» за наступними підставами.

Згідно положень ст.331 ч.3 КПК України при судовому розгляді незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
За змістом ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, дослідивши надані до суду матеріали, враховуючи, що вирок у кримінальному провадженні ще не ухвалений, судове слідство поновлене у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження та перевірки їх доказами, приймаючи до уваги, що дії ОСОБА_5 відносяться до тяжкого злочину, санкція статті якої у разі визнання особи виною передбачає призначення покарання у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 6 років, з урахуванням особи обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не має постійних джерел доходів, та як вбачається міцних соціальних зв`язків, до затримання проживав на орендованій квартирі без укладення договору, вчинив ряд тяжких кримінальних правопорушень аналогічної спрямованості у короткий проміжок часу з застосування насильства, що характеризує його як особу схильну до скоєння злочинів, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які на теперішній час не зменшилися та дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, та виходячи з характеру та обставин вчинених злочинів, вбачається ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим враховуючи положення ст.331 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд дійшов до висновку, що обраний під час судового провадження запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та ступеню тяжкості інкримінованих обвинуваченому діянь, що не уможливлює застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, будь-яких виключних обставин, які б давали підстави для зміни запобіжного заходу або які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України на теперішній час судом не встановлено.

Крім того, згідно положення ст.183 ч.4 п.1 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні не визначається щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.
Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 183, 331, 369-372, 392 КПК України, суд,-

Постановив:
Клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 16.03.2020р. включно без визначення застави.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою 16.03.2020 року.
Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.
На підставі Рішення Конституційного Суду України №4р/2019 від 13.06.2019 року, ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1