печерський районний суд міста києва
Примірник № ___
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання слідчого слідчої групи ГСУ Національної поліції України ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів,-

В С Т А Н О В И В:
06 березня 2020 року до провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , надійшло клопотання слідчого слідчої групи ГСУ Національної поліції України ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів.

До початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, якою подано вказане клопотання, до початку судового засідання подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, також, слідчим у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 163 КПК України слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання у відсутності особи, у володінні якої знаходиться речі і документи, з огляду на наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення такої інформації.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у його відсутність.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000089, розпочатому 27.11.2012, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 185, ч. ч. 2, 4 ст. 190, ч. 1 ст. 332, ч. 1 ст. 384, ч. 1 ст. 365-2, ч. ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України, у якому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнані потерпілими.

Досудовим слідством встановлено, що 16.10.2007 ОСОБА_5 на пропозицію ОСОБА_6 щодо здійснення господарського управління квартирою АДРЕСА_1 , в тому числі і можливості проведення комунальних платежів, добровільно видав на ім`я останньої довіреність (серія ВКА №114216) на право розпоряджатись (продати, обміняти, передати в іпотеку, оренду, тощо), а також управляти належною йому квартирою, яка була посвідчена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрована в реєстрі за №5820.

Надалі 18.10.2007 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 в порушення вимог п. 42 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, ст. 44, ч. 1 ст. 49, ч. 2 ст. 54 Закону України «Про нотаріат», ч. 3 ст. 203, ч.2 ст. 238, ч. 1 ст. 1004 ЦК України, посвідчила договір позики за реєстровим № 1269, який був укладений між ОСОБА_9 (позикодавець) та ОСОБА_5 (позичальник), від імені якого діяла ОСОБА_6 на підставі довіреності посвідченої 16.10.2007 за реєстровим № 5820 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_7 .

Для забезпечення вимоги, що виникла із вказаного договору, між цими ж особами був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_8 18.10.2007 за реєстровим № 1270, на підставі якого того ж дня за реєстровим № 1271 накладена заборона відчуження переданої в іпотеку квартири АДРЕСА_1 .

В цей же день ОСОБА_6 на підставі вищевказаних укладених договорів отримала від ОСОБА_9 грошові кошти на загальну суму 10 100 000 (десть мільйонів сто тисяч) гривень, що на той момент відповідало еквівалентові 2 000 000 доларів США відповідно до курсу НБУ, які ОСОБА_5 не передала, заподіявши йому матеріальну шкоду на вказану суму.

Надалі ОСОБА_6 , у червні 2011 року переконала ОСОБА_5 надати довіреність ОСОБА_10 на укладення договору дарування квартири АДРЕСА_1 , як запоруку вирішення проблеми, яка виникла з батьком останнього ОСОБА_4 , на що ОСОБА_5 погодився, оскільки був впевнений, що вчиняти дії з відчуження квартири неможливо, оскільки на квартиру та все його майно накладено арешт на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 13.05.2010 року.

Водночас 20.06.2011 за реєстровим № 1123 приватним нотаріусом ОСОБА_8 , за наявності накладеної заборони на відчуження квартири, було посвідчено договір дарування квартири, згідно з яким ОСОБА_10 , який діяв від імені ОСОБА_5 за довіреністю, посвідченою цим же нотаріусом 14.06.2011 за реєстровим № 1074, подарував ОСОБА_6 належну ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 , вартістю 15 851 600 гривень, чим заподіяно шкоду ОСОБА_5 .

Під час розслідування даного кримінального провадження, у квітні-травні 2019 р. досудовим слідством було отримані дані про те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 під час вчинення 20.06.2011 р. нотаріальних дій, а саме посвідчення Договору дарування квартири АДРЕСА_1 , було порушено ст. 55 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» у редакції станом на час вчинення нотаріальної дії (далі ЗУ «Про нотаріат»), п.38, п.47 Розділу І глави ІІІ «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5 (чинною на час вчинення нотаріальної дії).

А саме приватним нотаріусом ОСОБА_8 20.06.2011 р. під час вчинення нотаріальних дій, а саме посвідчення Договору дарування квартири, не перевірялася наявність чи відсутність арешту та заборони відчуження нерухомого майна, що належить особі за прізвищем « ОСОБА_11 », саме як було вказано у свідоцтві про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , а також в інших правовстановлюючих документах, наданих нотаріусу під час вчинення нотаріальних дій, а перевірялася лише стосовно особи на прізвище « ОСОБА_12 », докази чого містяться у документах:

1. Документ «Інформація про пошуки, здійснені приватним нотаріусом ОСОБА_8 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 20.06.2011р.» за підписом генерального директора ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_13 , який було отримано на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 16 серпня 2016 року про тимчасовий доступ до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю, з можливістю їх вилучення, які знаходяться у володінні Державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

2. Відповідь Міністерства юстиції України за вих. № 14805/6580-26-19/19.6.1 від 15.04.2019 р. про те, що вищевказаний документ є єдиним документом, який містить інформацію, що відображає вичерпні відомості, які розміщуються в базі даних щодо пошукових запитів, здійснених 20.06.2011 р. в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна з використанням ідентифікаторів доступу, що належать приватному нотаріусу ОСОБА_8 ;

3. Відповідь Міністерства юстиції України за вих. № 17801/10541-29-19/19.6.1 від 10.05.2019 р. про те, що відповідно до даного документу «Інформація про пошуки, здійснені приватним нотаріусом ОСОБА_8 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 20.06.2011р.», Нотаріус здійснила пошук лише за прізвищем « ОСОБА_12 ».

При цьому, слідством встановлено та підтверджено належними доказами, що усе майно ОСОБА_5 , станом на 20.06.2011, знаходилося під арештом на підставі ухвали Печерського районного суду від 13.05.2010 у справі № 2-3496, доказом чого є (у додатку):

1) Інформаційна довідка з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №23670881 від 01.07.2014 р.;

2) Ухвала ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.05.2010 р. про накладення арешту;

3) Ухвала ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20.07.2012 р. про зняття арешту;

4) Ухвала ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20.07.2016 р. про роз`яснення рішення;

5) Ухвала ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09.02.2016 р.

У тому числі, вищевикладене було підтверджено Міністерством юстиції України у листі вих. № 48193/В-22142/19.6.1 від 20.12.2019 р. (у додатку).

У зв`язку з викладеним, нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 , яка належала потерпілому ОСОБА_5 на праві власності, є предметом вчинення кримінальних правопорушень та слідчим ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_14 , постановою про визнання предмету речовим доказом та встановлення місця його зберігання від 14 березня 2017 року, була визнана речовим доказом.

Однак, не зважаючи на те, що досі триває досудове розслідування та вищевказана квартира визнана у даному кримінальному провадженні речовим доказом, ОСОБА_6 відчужила її на користь третіх осіб. Так, відповідно до договору купівлі-продажу від 20.09.2018 посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_15 , ОСОБА_16 (до зміни прізвища ОСОБА_17 ) продала квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_18 .

У той же час, на підставі здобутих слідством доказів вбачається, що даний правочин має ознаки неправомірного (фіктивного, удаваного тощо), оскільки у проданій півтора року тому назад квартирі, досі офіційно зареєстровані ОСОБА_16 та її донька ОСОБА_19 , а особа, ОСОБА_18 , який, начебто, є покупцем квартири, взагалі ані в Києві, ані в Київській області зареєстрованим не значиться (копії у додатку).

Слідство вважає, що даний продаж відбувся аби уникнути у подальшому будь-якої матеріальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, а також ускладнити або остаточно позбавити можливості будь-коли повернути потерпілим, у майбутньому, незаконно відчужену квартиру у власність.

Окрім цього слідством встановлено, що ціна, вказана у договорі купівлі-продажу квартири від 20.09.2018, значно нижче ринкової, на час укладання такого договору, тобто була навмисно занижена. У зв`язку з чим слідство має припущення, що заниження ціни відбулось з ціллю зменшення податкових зобов`язань та інших платежів, які є обов`язковими при укладанні договору. У той же час є припущення щодо відсутності будь-яких розрахунків між сторонами даного договору взагалі, та з метою встановлення дійсних обставин з укладання договору купівлі-продажу квартири від 20.09.2018 р., яка визнана речовим доказом, а також запобіганню подальших протиправних дій по приховування такої інформації та відповідних документів, що перебувають у розпорядженні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 , виникла необхідність у тимчасовому доступі до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, з можливістю їх вилучення.

Відповідно до пункту 7 розділу II Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні затвердженою Постановою Правління Національного банку України 29.12.2017 № 148, фізичні особи мають право здійснювати розрахунки готівкою:

1) із суб`єктами господарювання протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами - у розмірі до 50 000 (п`ятдесяти тисяч) гривень включно.

Платежі на суму, що перевищує 50 000 гривень, проводяться через банки або небанківські фінансові установи, які в установленому законодавством України порядку отримали ліцензію на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунку, шляхом переказу коштів із поточного рахунку на поточний рахунок або внесення коштів до банку чи небанківської фінансової установи для подальшого їх переказу на поточні рахунки в банку;

2) між собою за договорами купівлі-продажу, які підлягають нотаріальному посвідченню, у розмірі до 50 000 (п`ятдесяти тисяч) гривень включно.

Платежі на суму, яка перевищує 50 000 гривень, здійснюються шляхом переказу коштів з поточного рахунку на поточний рахунок або внесення та/або переказу коштів на поточні рахунки (у тому числі на депозит нотаріуса на окремий поточний рахунок у національній валюті).

Оскільки у договорі купівлі-продажу квартири від 20.09.2018 р. у розділі «ціна та порядок розрахунків» міститься посилання нотаріуса на вищевказану постанову, підтверджуючі такий розрахунок документи мають міститись у нотаріальній справі.

З огляду на вищевказані факти, та враховуючи клопотання потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про проведення слідчих дій, слідству необхідні додаткові відомості, що містяться в речах та документах, зазначених у даному клопотанні та які будуть використані як докази, так як іншими способами під час досудового розслідування неможливо довести обставини, передбачені ст. 91 КПК України. Вони самі по собі і в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Встановлено, що документи нотаріальної архівної справи по проведенню правочину, а саме договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 , зареєстрованого в реєстрі за № 2307, в якому стороною, як продавець є ОСОБА_16 , покупець ОСОБА_18 , приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_15 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Отже, іншим способом, ніж здійснити тимчасовий доступ до речей та документів у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , для отримання інформації і документів, що мають доказове значення у кримінальному провадженні неможливо.

Згідно ст. 8-1 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII обшук, виїмка, огляд робочого місця (контори) нотаріуса провадяться на підставі та в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 162 КПК України, документи до яких просить надати тимчасовий доступ слідчий містять відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій.

Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із яких є тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до ст. 91, 92 КПК України обов`язок доказування обставин кримінального правопорушення, винуватості особи у його вчиненні, покладається на слідчого.

Враховуючи обставини вчинення ймовірного злочину, так як вони викладені в клопотанні слідчого, правове обґрунтування клопотання, яке відповідає вимогам ст.ст. 161, 162, 163 КПК України, приходжу до висновку, що вказані документи мають суттєве значення і можуть бути використані як докази під час проведення досудового слідства, встановлення кола осіб, причетних до вчинення даного кримінального правопорушення та можуть бути знищені, тому необхідно надати тимчасовий доступ з можливістю вилучення оригіналів документів, які знаходяться в приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

На підставі викладеного, ст. 108, ст.ст.160, 162, 163, 164, 166, 309 КПК України слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл слідчим слідчої групи ГСУ Національної поліції України ОСОБА_3 , ОСОБА_20 , на тимчасовий доступ до речей і документів, які на даний час знаходяться у володінні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , а також надати можливість вилучити оригінали наступних документів: договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 , зареєстрованого в реєстрі за № 2307, в якому стороною, як продавець є ОСОБА_16 , покупець ОСОБА_18 , також усіх документів, які стали підставою для посвідчення вказаного договору.

Визначити строк дії ухвали тривалістю один місяць, який обраховувати з дня постановлення ухвали слідчим суддею.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
Ухвала виготовлена в 2-х примірниках:

Примірник № 1 знаходиться в матеріалах судового провадження № 757/10882/20-к

Примірник № 2 наданий слідчому ОСОБА_3

Слідчий суддя: ОСОБА_1