Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/777/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.06.2020 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області -

головуючий-суддя ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці матеріали кримінального провадження №0000399, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.12.2018, які надійшли до суду з обвинувальним актом та з угодою про визнання винуватості, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася в с. Загинці Деражнянського району Хмельницької області, із вищою освітою, працюючої лікарем загальної практики сімейним лікарем сільської дільниці Ярмолинецької АЗПСМ КНП Ярмолинецький районний центр первинної медико-санітарної допомоги Ярмолинецької районної ради, одруженої, яка проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

встановив:

Наказом директора Комунального некомерційного підприємства Ярмолинецький районий центр первинної медико-санітарної допомоги (далі - Ярмолинецький РЦ ПМСД) №82-к від 01.10.2014 (п.1) ОСОБА_5 було переведено на посаду лікаря загальної практики-сімейного лікаря сільської дільниці Ярмолинецької АЗПСМ.

Згідно із Посадовою інструкцією лікаря загальної практики-сімейного лікаря Ярмолинецького РЦ ПМСД №18 від 10.10.2018, з якою була ознайомлена ОСОБА_5 , на нею, як лікаря загальної практики-сімейного лікаря сільської дільниці Ярмолинецької АЗПСМ був покладений обов`язок щодо ведення медичної документації (п. 2.12), а також була встановлена відповідальність за якість огляду хворих, повноту виявлення патологій, своєчасне проведення оздоровчих заходів, якість та ефективність лікування, якість ведення медичної документації (п. 4.3).

Відповідно до п. 1.4 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №455 від 13.11.2001 (далі - Інструкція) право видачі листків непрацездатності надається лікуючим лікарям державних і комунальних закладів охорони здоров`я.

Згідно із п.п. 1.6, 1.7 Інструкції видача та продовження документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність здійснюється лікуючим лікарем (фельдшером) при пред`явленні паспорта чи іншого документа, який засвідчує особу непрацездатного і тільки після особистого огляду хворого лікуючим лікарем (фельдшером), про що робиться відповідний запис у медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого з обґрунтуванням тимчасової непрацездатності.

Листок непрацездатності (довідка) видається і закривається в одному лікувально-профілактичному закладі, крім випадків доліковування в реабілітаційних відділеннях санаторно-курортних закладів. Такий листок непрацездатності (довідка) в амбулаторно-поліклінічних закладах видається лікуючим лікарем (фельдшером) переважно за місцем проживання чи роботи. (п. 1.8, 1.9 Інструкції).

В силу п.п. 2.2, 2.5 Інструкції при втраті працездатності внаслідок захворювання або травми лікуючий лікар в амбулаторно-поліклінічних закладах може видавати листок непрацездатності особисто терміном до 5 календарних днів з наступним продовженням його, залежно від тяжкості захворювання, до 10 календарних днів. Листок непрацездатності у разі захворювання, травми, в тому числі й побутової, видається в день установлення непрацездатності, крім випадків лікування в стаціонарі.

Пунктом 8.3. Інструкції визначено, що саме лікарі несуть відповідальність згідно з законодавством України за порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян.

Таким чином, лікар комунального закладу охорони здоров`я при видачі листків непрацездатності вчиняє юридично значущі дії, здатні породжувати, змінювати чи припиняти правовідносини, що дозволяє визнати такі дії організаційно-розпорядчими, а осіб що їх вчиняють, згідно примітки 1 ст. 364 КК України - службовими.

Отже, лікар загальної практики-сімейний лікар сільської дільниці Ярмолинецької АЗПСМ ОСОБА_6 при видачі листків непрацездатності діяла як службова особа.

Так, 16 липня 2018 року близько 10 години на мобільний телефон ОСОБА_5 , як до лікаря загальної практики-сімейного лікаря, зателефонувала особа чоловічої статі, яка назвалась ОСОБА_7 та попросив оформити на його ім`я листок тимчасової непрацездатності з амбулаторним режимом лікування у зв`язку із хворобливим станом, на що ОСОБА_5 погодилася.

Того ж дня, близько 11 години, у ОСОБА_5 , яка керувалась бажанням допомогти ОСОБА_7 , матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, виник злочинний умисел на складання та видачу завідомо неправдивого офіційного документу - листка непрацездатності про перебування ОСОБА_7 на амбулаторному лікуванні в Ярмолинецькому РЦ ПМСД з 16.07.2018 по 25.07.2018.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , перебуваючи на своєму робочому місці в службовому кабінеті №16, що розташований на 2-му поверсі Комунального некомерційного підприємства Ярмолинецький районий центр первинної медико-санітарної допомоги, що знаходиться по вул. Шевченка, 41, в смт Ярмолинці Ярмолинецького району Хмельницької області, діючи умисно, внесла до медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_7 , ведення якої передбачено Інструкцією щодо заповнення форми первинної облікової документації №025/о Медична картка амбулаторного хворого, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я №110 від 14.02.2012, завідомо неправдиві відомості про проведення первинного огляду останнього та встановлення попереднього діагнозу, призначення лікування, хоча ОСОБА_7 на амбулаторному прийомі хворих не перебував та лікування не потребував.

Аналогічну інформацію ОСОБА_5 також внесла в журнал реєстрації амбулаторних пацієнтів за 2018-2019 роки, ведення якого передбачено Інструкцією щодо заповнення форми первинної облікової документації №074/о Журнал реєстрації амбулаторних пацієнтів, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я №110 від 14.02.2012.

У подальшому лікарем загальної практики-сімейним лікарем ОСОБА_5 19.07.2018 та 24.07.2018 були внесені до журналу реєстрації амбулаторних пацієнтів за 2018-2019 роки неправдиві дані щодо проведення оглядів ОСОБА_7 , хоча огляд останнього у вказані дні не проводився, адже він на амбулаторному лікуванні у медичному закладі з 16.07.2018 по 25.07.2018 не перебував , а в період з 29.06.2018 по 06.08.2018 знаходився за межами території України.

Після цього, на підставі вищезазначених даних, в порушення вимог Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004 №532/274/136-ос/1406 ОСОБА_5 внесла до офіційного документа - листка непрацездатності серії АДЗ № 239994 від 16.07.2018 завідомо неправдиві відомості про перебування ОСОБА_7 на амбулаторному лікуванні в Ярмолинецькому РЦ ПМСД у період з 16.07.2018 по 25.07.2018.

Надалі лікар ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати злочинний намір на складання та видачу завідомо неправдивого офіційного документа, підписала його своїм особистим підписом, завіривши своєю особистою печаткою, надавши таким чином вказаному документу статус офіційного та видала підроблений офіційний документ - листок непрацездатності серії АДЗ№ 239994 від 16.07.2018 про перебування ОСОБА_7 на амбулаторному лікуванні в Ярмолинецькому РЦ ПМСД у період з 16.07.2018 по 25.07.2018.

Таким чином, дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 366 КК України, як видача службовою особою та внесення до офіційного документа завідомо неправдивих відомостей.

В судовому засіданні обвинувачена свою вину у інкримінованому їй злочині визнала повністю, щиро розкаялася та показала, що за вищевказаних обставин вона, як лікар загальної практики-сімейний лікар сільської дільниці Ярмолинецької АЗПСМ внесла неправдиві відомості та видала підроблений офіційний документ - листок непрацездатності серії АДЗ№ 239994 від 16.07.2018 про перебування ОСОБА_7 на амбулаторному лікуванні в Ярмолинецькому РЦ ПМСД у період з 16.07.2018 по 25.07.2018.

28 квітня 2020 року між прокурором Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. 468, 472 КПК України в даному кримінальному провадженні було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої обвинувачена під час досудового розслідування повністю визнала свою вину у інкримінованому їй злочині, передбаченому ч. 1 ст. 366 КК України, розуміє наслідки укладення та затвердження такої угоди, в силу чого сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченій за ч. 1 ст. 366 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн., без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Прокурор та обвинувачена у судовому засіданні просили затвердити укладену угоду про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченої не заперечував проти затвердження угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої суд визнає її щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що вона є особою похилого віку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, не встановлено.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи викладене, заслухавши думку прокурора, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, обвинуваченої та її захисника, які підтримали позицію прокурора, вивчивши обвинувальний акт та перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, суд вважає за необхідне ухвалити вирок, яким затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.

Зокрема, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, а також з урахуванням її особи, на підставі ст. 69 КК України суд вважає за можливе призначити їй покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 366 КК України без призначення додаткового покарання, що передбачене в санкції частини цієї статті, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, відповідно до ст. 122, 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 квітня 2020 року, укладену між прокурором Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000399, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.12.2018.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України та призначити їй покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн., без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів (за проведення судової почеркознавчої експертизи №1.1-0135:19 від 17.10.2019 та судової техніко-криміналістичної експертизи документів №2.1-0193:19 від 08.11.2019) в сумі 3140,20 грн.

Речові докази по кримінальному провадженню:

листок непрацездатності серії АДЗ № 239994 від 16.07.2018 про перебування ОСОБА_7 на амбулаторному лікуванні в Комунальному некомерційного підприємства Ярмолинецький районий центр первинної медико-санітарної допомоги у період з 16.07.2018 по 25.07.2018 за підписом лікаря ОСОБА_5 зберігати в матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя підпис

Згідно з оригіналом

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя ОСОБА_1