Справа №: 343/2587/19
Провадження №: 1-кп/0343/23/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду ІваноФранківської області кримінальне провадження №0000183 від 01.04.2019 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та зареєстрованої в АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, непрацюючої, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,,

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

захисника- ОСОБА_7 ,

представника потерпілої- ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом, порушила правила безпеки дорожнього руху, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілій.

Злочин вчинений при таких обставинах.

ОСОБА_3 31.03.2019 близько 17 години 49 хвилин, в денну пору доби, суху погоду, керуючи автомобілем марки «Honda Jazz", реєстраційний № НОМЕР_1 , рухалася ділянкою автодороги Н-10 Стрий-Чернівці-Мамалига по вул. Одиниця с. Оболоння Долинського району Івано-Франківської області у напрямку м. Івано-Франківська. У салоні автомобіля знаходились пасажири ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , яких вона підібрала у м Долині. Рухаючись ділянкою дороги, неподалік домогосподарства №92 по вул. Одиниця с. Оболоння Долинського району Івано-Франківської області, обвинувачена проявила неуважність під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахувала дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, унаслідок чого не справилась з керуванням автомобіля, виїхала за межі проїзної частини праворуч в кювет, де автомобіль перекинувся та здійснила зіткнення із огорожею вищевказаного домогосподарства.

При цьому ОСОБА_3 порушила вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 1.5. дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
п. 2.3. б, згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну;

п. 2.3. д, який зобов`язує не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 12.1., в якому зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 12.4.- у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
У результаті порушення ОСОБА_3 п.п.1.5.,2.3б,2.3д.,12.1,12,4 Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пасажир вищевказаного автомобіля ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудного відділу хребта з переломом остистих відростків 1-7-го та дужок 4-6-го грудних хребців, компресійно-уламковим переломо-вивихом 5-6-го грудних хребців із звуженням просвіту хребетного стовпа, ушкодженням твердої мозкової оболонки, забоєм та розміжженням спинного мозку на даному рівні, яка ускладнилася явищами нижнього парапарезу, порушенням функції тазових органів, трофічними розладами, які відповідно до висновку експерта №30, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення.

В судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, вказавши, що ДТП спричинила ненавмисно. У вчиненому розкаюється, просить суворо її не карати. Цивільний позов визнала частково відшкодувала потепілій моральну шкоду.
Представник потерпілої ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що зі слів матері йому відомо, що під час руху автомобіля ОСОБА_12 потягнулась за сумкою, після чого автомобль з пасажирами з"їхали з дороги. Його мамі спричинено тяжкі тілесні ушкодження. У призначенні покарання покладається на розсуд суду. В судових дебатах просив обвинувачену карати суворо.
Оскільки ОСОБА_3 повністю визнає вину, просить суд не допитувати свідків по даному провадженню та не досліджувати інші докази, її позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку суду вона буде позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи пояснення обвинуваченої та представника потерпілої, а також те, що вона не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість у подальшому оскаржити дані фактичних обставин в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості її позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченої та представника потерпілої та дослідженням даних, які характеризують її особу, даних про речові докази та понесені судові витрати.
Аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 286 КК України,оскільки вона керуючи транспортним засобом порушила правила безпеки дорожнього руху , що спричинило тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_10 .
Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2 ст. 286 КК України, необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Зважаючи на наведене, призначаючи вид покарання обвинуваченій, суд враховує характер та суспільну небезпеку скоєного нею злочину, що вона раніше несудима, її особу, яка по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, пом`якшуючі вину обставинами, якими є те, що обвинувачена щиро кається у скоєному, активно сприяла розкриттю злочину, сплатила 58 900 грн моральної шкоди, про що свідчать копії розписок потерпілої та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
За наявності вищевказаних обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, з урахуванням позиції представника потерпілої, суд вважає за можливе, застосувати положення ст.69 КК України до основного покарання, призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк нижчий від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.286 КК України.
При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченій ОСОБА_3 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує характер допущених обвинуваченою порушень правил дорожнього руху, в результаті якого настали тяжкі наслідки для потерпілої- перша група інвалідності без переогляду, вона потребує постійного стороннього догляду. Суд також враховує думку представника потерпілої, зважає на те, що робота обвинуваченої не пов`язана з використанням транспортного засобу, а тому приходить до висновку про необхідність застосування до неї додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
Згідно з досудовою доповіддю Калуської міськрайонного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області про обвинувачену у кримінальному провадженні, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як низький, виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання в громаді можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи по кримінальному провадженню підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Витрати на залучення експерта в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, які слід стягнути з обвинуваченої, складають:
-1413,09 грн за проведення інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/109/26-408ІТ/19 від 09.08.2019.
-785,05 грн за проведення інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/109/26-735ІТ/19 від 20.11.2019.
Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
З матеріалів справи суд встановив, що ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13.12.2019 скасовано арешт, накладеней ухвалою Долинського районного суду від 08.04.2019 на транспортний засіб, а саме: автомобіль марки "Honda Jazz", реєстраційний № НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_2 , що був вилучений слідчим під час огляду місця події 31.03.2019.

Щодо заявленого начальником Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації-Обласної клінічної лікарні, в особі Долинської районної державної адміністрації - КНП "Долинська багатопрофільна лікарня" цивільного позову про стягнення 69638,44 грн та 1038,81 грн витрат на стаціонарне лікування потерпілої, суд вважає за необхідне вказати наступне.

У відповідності до ст. 4 Цивільно- процесуального кодексу України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про прокуратуру", прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.
На органи прокуратури, відповідно до ст. 131-1 Конституції України та ст. 56 ЦПК України покладено представництво інтересів держави в суді у випадках, передбачених законом.
Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб"єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (ч.2 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").
Оскільки вказані вище заклади охорони здоров"я проявили бездіяльність по захисту законних інтересів держави при відшкодуванні витрат, виплачених на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_10 , та не вжили заходів для їх стягнення з винної особи, прокурор звернувася до суду з даним позовом.
Відповідно до довідок про розрахунок вартості лікування ОСОБА_10 у відділенні реанімації, нейрохірургії хребта і спинного мозку та торакальній хірургії ОКЛ Івано-Франківської обласної державної адміністрації з 01.04.2019 до 21.06.2019, витрати пов"язані з наданням медичної допомоги потерпілій склали 69 638,44 грн.
Згідно з довідкою про вартість лікування хворої ОСОБА_10 в реанімаційному відділенні з 31.03.2019 до 01.04.2019 Долинської Центральної районної лікарні Долинської районної ради від 25.10.2019 за №1092/01-20/18, яка перейменована у КНП "Долинська багатопрофільна лікарня", витрати пов"язані з наданням їй медичної допомоги склали 1038,81 грн.
Витрачені закладами охорони здоров"я 69638,44 грн. та 1038,81 грн. на лікування потерпілої від злочину станом на день пред`явлення позову відповідачем не відшкодовані, а тому ціна позову, яка становить 70677,25 грн., дорівнює вказаній сумі.
Наявні в матеріалах справи письмові докази, які обгрунтовують позов, суд вважає належними, оскільки містять обставини, що підтверджують заявлені вимоги, а також допустимими та достатніми у розумінні ст. ст. 78, 80 ЦПК України.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги підставними та такими, що підлягають до задоволення.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, із застосуванням положень ст.69 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту її фактичного затримання після набрання вироком законної сили та приведення вироку до виконання
Цивільний позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 69638 (шістдесят дев"ять тисяч шістсот тридцять вісім) гривень 44 копійки на користь Івано-Франківської обласної державної адміністрації- Обласної клінічної лікарні та 1038 (одну тисячу тридцять вісім) гривень 81 копійку на користь Долинської районної державної адміністрації КНП "Долинська багатопрофільна лікарня" витрат на лікування потерпілої ОСОБА_10 .
Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати в сумі-1413 (однієї тисячі чотириста тринадцять) гривень 09 коп за проведення інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/109/26-408ІТ/19 від 09.08.2019 та 785 (сімсот вісімдесят п"ять) гривень 05 коп за проведення інженерно-транспортної експертизи .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Долинського районного суду ОСОБА_1