Справа № 351/2785/19
Провадження № 1-кп/351/44/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
з участю : секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження №0000265 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підвисоке Снятинського району Івано-Франківської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, працюючого, 13.12.2019р. судимого Снятинським районним судом до покарання у виді 120 годин громадських робіт, -

обвинуваченого за ч.1 ст. 122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Так, 30.10.2019р. близько 21:00 год., обвинувачений ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прийшов до господарства, яке знаходиться по АДРЕСА_3 , в якому проживають ОСОБА_4 та ОСОБА_4

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зайшли до житлового будинку ОСОБА_4 , а ОСОБА_5 залишився на подвір"ї господарства.

За деякий час, почувши, що у середині будинку відбувається конфлікт, обвинувачений ОСОБА_5 зайшов до вказаного будинку, де побачив ОСОБА_4 та свою співмешканку ОСОБА_6 із тілесними ушкодженнями в ділянці обличчя, які їй спричинив останній.

Будучи обурений діями ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , не порушуючи громадський порядок, без особливої зухвалості чи виняткового цинізму, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на грунті раптово виниклих особливих неприязних відносин, наніс кілька ударів руками та ногами по обличчю та грудній клітці ОСОБА_4 , від яких той упав на підлогу.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 вийшли на подвіря господарства, де конфлікт між ними відновився, під час якого обвинувачений, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів ногами по обличчі та грудній клітці ОСОБА_4 , внаслідок чого, спричинив останньому тілесні ушкодження у виді закритого перелому 7-го ребра справа, перелому нижньої щелепи зліва, які, згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоровя і не є небезпечними для життя; синця лівого передпліччя, яке віноситься до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнав. Пояснив, що у жовтні 2019 року разом із майбутньою дружиною ОСОБА_6 приїхали до господарства ОСОБА_9 , де знаходилась родичка його майбутньої дружини, яка вживала з потерпілим ОСОБА_4 спиртні напої. ОСОБА_6 зайшла в будинок, однак через деякий час вийшла з нього, тримаючись руками за обличчя, на якому була кров. Побашивши це, обвинувачений забіг до будинку та вияснивши, що ОСОБА_4 ударив його майбутню дружину, почав останньому наносити тілесні ушкодження. В подальшому, вийшовши на вулицю, продовжив наносити удари потерпілому, оскільки той тримав ніж у руках. Зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні вказав, що у жовтні 2019р. разом із братом знаходився дома. В цей час до будинку забіг обвинувачений ОСОБА_5 та почав наносити йому удари по різних частинах тіла. Збитки обвинувачений йому не відшкодував, просив останнього карати суворо.

Відповідно до ст. 349 КПК України, суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, пересвідчився у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм про позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку. Таким чином, суд визнав недоцільним дослідження доказів кримінального провадження щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечували учасники судового провадження.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому повністю доведена, а його діяння слід кваліфікувати за ст.122 ч.1 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винного, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а також враховує роз`яснення, які містяться у Постанові Пленуму ВСУ №7від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Статтею 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ст. 122 ч.1 КК України, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_5 , є злочином середньої тяжкості.
До пом`якшуючих покарання обставин обвинуваченого суд відносить щире каяття у вчиненному та активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий Снятинським районним судом до покарання у виді 120 годин громадських робіт, з яких невідпрацьовано 64 години, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно.

В досудовій доповіді орган пробації зазначив, що вивченням особи обвинуваченого встановлено високу ймовірність вчинення повторного злочину, ризик його небезпеки для суспільства оцінюється як високий, а тому виправлення його без позбавлення чи обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.
Враховуючи наявність зазначених обставин, з урахуванням особи обвинуваченого, характеру вчиненого ним кримінального правопорушення, його спосіб життя,а також враховуючи наведені пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що покарання йому слід обрати в межах санкції ч.1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі із звільненням на підставі ст.ст. 75,76 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків.

Зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винного.
На думку суду, призначене покарання є справедливим та законним, з врахуванням всіх фактичних обставин по справі у їх сукупності.
Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. 369, 371, 373- 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 1 ( одного) року обмеження волі.
На підставі ст.72 КК України перевести невідбуту частину покарання за попереднім вироком Снятинського районного суду від 13.12.2019р. 64 години громадських робіт у 8 днів обмеження волі.
На підставі ст.71 КК України шляхом повного складання покарань за вказаним вироком та вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 13.12.2019р. призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 1 ( одного) року 8 (вісім) днів обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Речові докази:

три частини деревяних палиць, які передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Снятинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1