Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/255/20
Провадження № 1-кп/673/75/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2020 р.м.Деражня

Деражнянський районний суд
Хмельницької області

у складі: головуючий - суддя ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 та його
захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження 0000258 від 22.09.2019 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Теперівка Деражнянського району Хмельницької області, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Деражнянського районного суду Хмельницької області перебуває дане кримінальне провадження по обвинуваченню вказаної вище особи у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, яке підсудне Деражнянському районному суду Хмельницької області.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 22.09.2019 року, близько 01 год. 40 хв., в порушення вимог п.п. 2.1 (а), 2.9 (а), Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту Правила), не маючи права на керування транспортними засобами, без посвідчення водія, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «FORD MONDEO» р.н. НОМЕР_1 . Також, порушуючи вимоги п.12.6 (ґ) Правил, ОСОБА_4 рухався зі швидкість близько 100 км/год. по автодорозі Т-23-16 «Маниківці- Деражня», в напрямку від смт. Деражня до с. Новосілка, неподалік с.Новосілка Деражнянського району Хмельницької області, при дозволеній швидкості руху на цій ділянці дороги не більше 90 км/год.

Продовжуючи свій рух за кермом автомобіля «FORD MONDEO» р.н. НОМЕР_1 зі швидкістю близько 100 км/год., по правій смузі руху, ОСОБА_4 діючи легковажно, продовжив своїми діями грубо порушувати вимоги п. 2.3. (б), Правил, проявив неуважність, та в порушення вимоги п.п. 10.1, 12.1 Правил, перед початком зміни напрямку руху праворуч, не переконався, що вказаний маневр буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, різко змінив напрямок свого руху праворуч, при цьому не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, як наслідок втратив контроль над керуванням автомобіля «FORD MONDEO» р.н. НОМЕР_1 , допустив його виїзд за межі правої смуги руху відносно напрямку до с. Новосілка, де автомобіль перекинувся та дахом автомобіля зіткнувся із опорою лінії електропередач.

Заслухавши клопотання прокурора та захисника обвинуваченого, думку обвинуваченого, суд дослідив додані до клопотань матеріали, та дійшов наступного висновку.

Як вбачається з обвинувального висновку, внаслідок вчинення ОСОБА_4 даної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля ОСОБА_6 , 1991 р.н., ОСОБА_7 , 2001 р.н., ОСОБА_8 , 2001 р.н., ОСОБА_9 , 1998 р.н. отримали тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням їх смерті.

22.09.2019 за даним фактом розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000258.

22.09.2019 о 11 год. 56 хв. ОСОБА_4 було затримано відповідно п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

23.09.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, яку змінено 03.02.2020.
Під час досудового розслідування даного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.09.2019 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою по 19.11.2019 року включно, який згодом, послідуючими ухвалами слідчих суддів було продовжено включно до 17.04.2020 року.

В ході судового засідання прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, вказуючи на те, що ризики, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, а застосування щодо нього запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою не забезпечить належну поведінку та виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, тому прокурор просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого на строк 60 днів. З вказаних вище міркувань проти заміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який заперечила.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання заперечили, подавши власне клопотання про заміну запобіжного заходу на більш м`який, вказуючи, на відсутність нових ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України, та просили врахувати особу обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків та відсутність можливості впливати на свідків та знищувати речові чи інші докази по справі.
Так, згідно із ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
В силу ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Перевіряючи доводи та обставини, наведені прокурором в обґрунтування клопотання, судом з`ясовано, що на даний момент ризики, які стали підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати.
При цьому суд враховує, що більш м`які запобіжні заходи та наявні в нього соціальні зв`язки у вигляді родинного зав`язку із матір`ю та бабусею, з якими він проживає, не зможуть належним чином запобігти вказаним ризикам, оскільки для забезпечення належної поведінки обвинуваченого він, на даний час, потребує ізоляції від суспільства.
Разом з тим, стороною захисту не було надано суду оновлених характеризуючи даних відносно особи обвинуваченого, доказів його належної поведінки в умовах тримання під вартою чи хоча б потенційної можливості його працевлаштуватися на волі, як фактору позитивної соціалізації в суспільстві на час розгляду справи судом та можливості отримання законного достатнього доходу для забезпечення власних потреб та потреб його рідних, про соціальний зв`язок з якими було заявлено, тому на даний час, суд підстав для задоволення клопотання сторони захисту про заміну запобіжного заходу на більш м`який, не вбачає.

Так, згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 184, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали даної кримінальної справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, застосування щодо нього запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою є неможливим, оскільки менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

На даний час є очевидним, що завершити судовий розгляд даного кримінального провадження до спливу строку запобіжного заходу неможливо, а ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували на момент застосування запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, виникла необхідність у продовженні (обрані на стадії судового розгляду) запобіжного заходу обвинуваченому з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки під час судового розгляду кримінального провадження у суді.
Зокрема, на думку суду, обвинувачений ОСОБА_4 може здійснити такі дії:
- переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки він обвинувачується у вчинені тяжкого злочину та у разі визнання його винуватим йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001, суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
- незаконно впливати на свідків ДТП, зокрема на свідка ОСОБА_10 , з яким тривалий час перебуває у дружніх відносинах, з метою зміни останніми показань на його користь, матиме можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, в тому числі шляхом створення обставин, які затягуватимуть хід судового розгляду.
Так, на даний час свідок ОСОБА_10 повідомив суду про обставини дорожньо-транспортної пригоди та до даного часу суду не відомо детальної позиції обвинуваченого ОСОБА_4 з цього питання. З огляду на викладене, оскільки суд досліджує докази безпосередньо, то зміна показань свідком в судовому засідання може істотно вплинути на прийняття судового рішення за результатами розгляду справи по суті.
Окрім того, відповідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Летельєн проти Франції» зазначено, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію у суспільстві і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
З огляду на викладене, з мотивів позбавлення обвинуваченого можливості перешкоджати встановленню істини в даному кримінальному провадженні, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, поведінку обвинуваченого, даних про його особу щодо відсутності працевлаштування, постійного джерела доходу, місця реєстрації, що також свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів,

суд доходить висновку про необхідність продовження запобіжного заходу обвинуваченому на строк 60 днів по 11 год. 56 хв. 05.06.2020 року включно.

На вказаній підставі, керуючись ст.ст. 331 та 370-372 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовживши йому запобіжний захід «тримання під вартою» на 60 діб, тобто по 11 год. 56 хв. 05.06.2020 року включно.

Ухвала, в частині застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, підлягає негайному виконанню після її оголошення і діє по 11 год. 56 хв. 05.06.2020 року включно.

Для подальшого утримання обвинувачений ОСОБА_4 підлягає направленню до ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор».

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 щодо обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу його підзахисному відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілим, а також направити до Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор» для відома та виконання.

Про день судового засідання повідомити прокурора, викликати обвинуваченого, його захисника, потерпілих та їх представників, а також свідків за клопотанням сторін.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Деражнянський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1