ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №646/5202/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1466/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: умовно-дострокове звільнення
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження №11кп/818/1466/20 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2019 року , -

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні подання в.о. начальника державної установи «Диканівська виправна колонія №12» про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петропавлівка Куп`янського району Харківської області, громадянина України, неодруженого, з середньо-спеціальною освітою, раніше судимого:

- 12.11.2013 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.121 КК України на 7 років позбавлення волі. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.05.2016 року зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 12.11.2013 року по 06.12.2013 року на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року), із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 12.11.2013 року Кінець строку: 19.10.2020 року

Суд мотивував своє рішення тим, що під час перебування в державній установі «Харківська установа виконання покарань (№ 27)» ОСОБА_8 до праці не залучався, заохочень та стягнень не мав. Під час перебування в державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)» працевлаштований, має одне стягнення та одинадцять заохочень. Згідно вироку Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 12.11.2013 року з ОСОБА_8 стягнуто на відшкодування матеріальної шкоди 7 228 грн. та моральної шкоди 50 000 грн., однак даних про сплату вказаних коштів чи намагання сплати вказаної суми добровільно матеріали особової справи не містять. Враховуючи вищезазначене суд прийшов до висновку, що засуджений сумлінною поведінкою не довів своє виправлення й цілі покарання не досягнуті в більш короткий термін.

В апеляційній скарзі засуджений посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначив, що він за весь період відбування покарання характеризується позитивно, має лише одне стягнення та чотирнадцять заохочень, працевлаштований підсобником. з погодинною оплатою праці. Наголосив, що витрати на проведення експертиз він добровільно відшкодовує, а з потерпілим не може зв`язатися, оскільки останній проживає на непідконтрольній Україні території в Луганській області. Просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нову, якою звільнити його умовно-достроково від відбування покарання призначеного за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 12.11.2013 року.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, про часткове задоволення апеляційної скарги, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбування покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або знаття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

За змістом ця норма закону не містить заборони для умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання внаслідок невідшкодування засудженим завданої злочином шкоди.

Тому посилання суду на те, що засудженим не відшкодовано у повному обсязі спричинену потерпілому шкоду, як на підставу, що унеможливлює умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування невідбутої частини покарання, є безпідставними.

Як убачається з матеріалів справи засуджений відбув більше трьох чвертей строку призначеного покарання, за час його відбування характеризується позитивно, мав лише одне стягнення 30 травня 2018 року, тобто більш ніж півтори роки тому, яке на даний час погашене у встановленому законом порядку, а також було дострокове знято 26 вересня 2018 року, має 15 заохочень.

Заохочення ОСОБА_8 отримувалися протягом всього періоду відбування покарання, а саме два заохочення у 2014 році, чотири заохочення у 2015 році, одне заохочення у 2016 році, чотири заохочення у 2017 році, два заохочення у 2018 році, два заохочення у 2019 році.

Така послідовність отриманих засудженим заохочень свідчить про бажання засудженої особи, своєю поведінкою довести своє виправлення, що обґрунтовано випливає із зазначеного.

Також встановлено, що засуджений ОСОБА_8 за період відбування покарання в ДУ «Диканівська виправна колонія №12» характеризується позитивно, по прибуттю у колонію був працевлаштований на порошковій дільниці зварювальником, а також після переведення до дільниці соціальної реабілітації працевлаштований підсобним робочим, до виконання поставлених завдань ставиться відповідально, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», «Духовне відродження». До реалізації програм ставиться із зацікавленістю, бере участь у виховних та культурно-масових заходах, приймає участь в їх організації та проведенні. У скоєному щиро розкаюється, вину визнає.

Крім того, відповідно до довідки засуджений ОСОБА_9 з 30.12.2013 року по липень 2019 року працював в ДУ «Диканівська виправна колонія №12», постійно отримував заробітну плату, з якої виплачував аліменти у розмірі 25% на користь ОСОБА_10 та за період відбування покарання, станом на 16.10.2019 року, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди було стягнено 306, 78 грн., та добровільно погашено 1772,63 грн.

Зазначене додатково свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції щодо відсутності намагань засудженого добровільно відшкодувати завдану його злочинними діями шкоду.

Також в судовому засіданні захисник надав довідку щодо заробітної плати ОСОБА_8 , відповідно до якої засуджений за весь період відбування покарання в держаній установі «Диканівська виправна колонія №12» працював безперервно, починаючи з січня 2014 року та по грудень 2019 року включно, що свідчить про те, що засуджений ОСОБА_8 , на теперішній час, довів своє виправлення, у тому числі, сумлінним ставленням до праці.

Наведені дані про сумлінну поведінку і ставлення до праці засудженого ОСОБА_8 свідчать про те, що він став на шлях виправлення.

Таким чином, висновки суду про те, що засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою не довів своє виправлення, не відповідають фактичним обставинам провадження, тому колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду на підставі п.2 ч.1 ст.409 КПК України скасувати та відповідно до п.4 ч.1 ст.407 КПК України ухвалити нову ухвалу про умовно-дострокове звільнення від відбування невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 539 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2019 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Ухвалити нову ухвалу.

Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст.81 КК України умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі, яке він відбуває згідно вироку Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 12.11.2013 року, на невідбуту частину покарання 07 місяців 02 дні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: