ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/819/157/20 Головуюча в 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжні заходи Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
підозрюваного - ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04 березня 2020 року, якою відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:

-25.04.2007 року Апеляційним судом м. Херсон за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна на підставі ст. 81 КК України 18.12.2018 року, звільнений умовно-достроково з невідбутим строком 2 роки 1 місяць 13 днів.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21 до 06 години, строком до 30 квітня 2020 року, з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України,

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 близько 18.години 30 хвилин 02 березня 2020 року, знаходячись на зупинці громадського транспорту по вул. Перекопська м. Херсон, розташованої біля нічного клубу «Зефір», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел направлений на відкрите протиправне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, відкрито, умисно, повторно, шляхом ривку з рук потерпілого ОСОБА_10 , заволодів мобільним телефоном марки виробника «Samsung» модель Galaxy А 3, чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартість якого становить близько 1 500 гривень, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 , матеріальну шкоду на вказану суму.

Старший слідчий СВ Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з межах строку досудового розслідування, з підстав наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та недоцільності застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04 березня 2020 року, у задоволенні вищевказаного клопотання слідчого відмовлено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21 до 06 години, з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 30 квітня 2020 року.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав на неї апеляційну скаргу, в якій зазначає про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної ухвали, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з межах строку досудового розслідування, до 30 квітня 2020 року.
Зокрема апелянт зазначає про те, що оскільки ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком від чотирьох до шести років, підозра обґрунтована вагомими доказами у кримінальному провадженні, вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення за вчинення кримінальних правопорушень передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 перебуваючи на свободі буде - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки усвідомлює той факт, що за скоєння ним тяжкого кримінального правопорушення, у період умовно-дострокового звільнення йому загрожує реальна міра покарання, пов`язана з позбавленням волі; - незаконно впливати (шляхом вмовлянь, погроз) на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою зміни їх показів у суді; - вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки не має офіційних джерел доходів та є особою раніше судимою за вчинення злочинів проти життя та здоров`я особи та проти власності.

Крім того, як зазначає апелянт, судом не перевірено дані про працевлаштування підозрюваного ОСОБА_7 та належність квартири, за адресою якої підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, на підтримання доводів апеляційної скарги, підозрюваного та захисника, які заперечували проти заколення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, колегія суддів приходить до наступного.
Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінально-процесуального закону.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів провадження вбачається, що 02.03.2020 року, ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 03.03.2020 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відомості по даному факту 02.03.2020 року, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000489.

На даному етапі обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зазначені в клопотанні слідчого і оскаржуваній ухвалі слідчого судді, а саме: : - протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення; - протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ; - протоколом впізнання за фотознімками, в ході якого потерпілий ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_12 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; - протоколом впізнання за фотознімками, в ході якого свідок ОСОБА_13 впізнала ОСОБА_12 ; - протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в кримінальному провадженні від 02.03.2020 року; - протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; - протоколом впізнання за фотознімками, в ході якого свідок ОСОБА_14 впізнала ОСОБА_12 ; - повідомлення про підозру від 03.03.2020 року.

Зазначені докази, як кожний оремо, так і цілому повністю доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину.
Також, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимий за вчинення двох особливо тяжких злочинів, з місць позбавлення волі звільнений умовно-достроково, зареєстрований та має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом зі своє матір`ю, братом та дитиною, за якою брат здійснює опіку, має тимчасовий заробіток.

Як вбачається з клопотання про обрання запобіжного заходу та апеляційної скарги прокурора, в них ризики можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду підозрюваного ОСОБА_7 , його незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, чи можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, мотивовані лише тяжкістю покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_7 та його попередньою судимістю.

Тобто, слідчий та прокурор, як у клопотанні про обрання запобіжного заходу, так і в апеляційні скарзі, обґрунтовуючи наявність ризиків обмежилися лише цитуванням відповідної норми КПК України, яка містить перелік ризиків, але при цьому не конкретизували та не навели аргументованих доказів щодо реального існування перелічених ними ризиків відносно підозрюваного.

Крім того, як у клопотанні, так і в апеляційній скарзі зовсім відсутні аргументи про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, натомість міститься посиланням про те що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, за наведених обставин, слідчий суддя цілком слушно прийшов до висновку про те, що сам факт підозри ОСОБА_7 у вчиненні ним тяжкого злочину, відомостей про те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, може вказувати лише на наявність ризику можливості вчинення іншого кримінального правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею не перевірені дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , є неспроможними, оскільки такі дані отримані судом з матеріалів кримінального провадження, доданими слідчим до матеріалів клопотання та під час встановлення особи підозрюваного в судовому засідання, про достовірності яких не було заперечень з боку прокурора. Самостійний збір судом доказів у провадження, є порушень вимог КПК України та тягне за собою їх недопустимість.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у провадженні ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04 березня 2020 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21 до 06 години, до 30 квітня 2020 року, з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: