Справа № 190/1973/19
Провадження №1-в/190/3/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ПВК 122 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки сумісне подання Державної Установи «П`ятихатська виправна колонія» № 122 та спостережної комісії П`ятихатської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України відносно засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Водяно Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого
- 24.01.2003 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1, 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 07.06.2005 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 1 року 8 місяців;
- 22.08.2008 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;
- 25.01.2011 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3, 4 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 16.05.2011 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 17.12.2015 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, 75 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з встановленням іспитового строку 3 роки
в с т а н о в и в:

Державна установа «П`ятихатська ВК 122» звернулись до суду з поданням погодженим із спостережною комісією П`ятихатської РДА, в якому просять звільнити засудженого ОСОБА_5 умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2016 року.
Представник ПВК 122 ОСОБА_4 , допитаний в режимі відеоконференції, поданя підтримав, вважає, що засуджений став на шлях виправлення, характеризується добре, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, пославшись на те, що засуджений на шлях виправлення не став, своє виправлення не довів, а тому у задоволенні клопотання просив відмовити.

Засуджений ОСОБА_5 , допитаний в режимі відеоконференції, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Спостережна комісія П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області свого представника в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду клопотання з проханням справу розглядати за відсутності їх представнка.
Вислухавши думку прокурора, який вважає, що відсутні підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд встановив наступне.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2016 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Згідно характеристики засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання характеризується добре, працевлаштований на виробництві установи до комплексної бригади майстерень по переробці вторинної сировини, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.

Згідно довідки про заохочення та стягнення від 21.12.2019 року засуджений ОСОБА_5 має два заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, мав три стягнення, які погашені в установленому законом порядку.

Згідно витягу з протоколу № 22 від 22.11.2018 року засідання адміністративної комісії ПВК 122 засудженому ОСОБА_5 в поданні матеріалів щодо умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81, 107 КК України відмовлено, як такому, що не довів своє виправлення.
Згідно зі ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч. 3 ст. 81 КК України.

За змістом закону, становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Становлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Суд вважає, що поведінка засудженого ОСОБА_5 свідчить про відсутність позитивної динаміки у його поведінці, засуджений хоч і підпадає під дію ст. 81 КК України, оскільки відбув 2/3 строку покарання, однак при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення основним та вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого. Як видно з характеристики засудженого сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, готовності до самокерованої, правослухняної поведінки в умовах обмеженої ізоляції та нагляду не виказує.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що поведінка засудженого під час відбування покарання є зразковою та свідчить про його повне виправлення, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні сумісного подання Державної Установи «П`ятихатська виправна колонія» № 122 та спостережної комісії П`ятихатської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України відносно засудженого ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі семи днів з дня її проголошення.
Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1