Провадження № 1-кс/537/478/2020
Справа № 537/943/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2020 слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , скаржника адвоката ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці скаргу ОСОБА_3 на повідомлення про підозру,

встановив:

На адресу суду надійшла скарга ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до якої, останній просить скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України від 23.03.2020, складену слідчим СВ ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , погоджену із старшим групи прокурорів Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 , визнати ОСОБА_4 особою, що не набула статусу підозрюваного у кримінальному провадженні №0000453 від 23.03.2020, зобов`язати компетентну посадову особу Кременчуцької прокуратури Полтавської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000453 від 23.03.2020 відомості про скасування повідомлення про підозру від 23.03.2020 ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
В обґрунтування скарги зазначено, що СВ ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000453 від 23.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. 23.03.2020 слідчим СВ ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 було вручено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, тобто у вчиненні хуліганській дії - у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, із застосуванням іншого предмету, спеціально пристосованого та заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. Вважає, що оскаржувана підозра є необґрунтованою, її зміст не відповідає вимогам ст. 277 КПК України, вона не ґрунтується на належних і допустимих доказах, а відтак підлягає скасуванню з визнанням ОСОБА_4 особою, що не набула статусу підозрюваного. Вважає, що в діях ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відсутній мотив явної неповаги до суспільства, що є обов`язковою юридичною ознакою злочину, передбаченого статтею 296 КК України. Також, повідомлення про підозру всупереч вимогам закону не містить зазначення: місця зустрічі та часу підозрюваних, описової часини в чому полягало приготування предметів, зовні схожих на пістолет, револьвер та ніж, в той час як самих матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_10 мають право на зберігання та носіння зброї, яка й була вилучена, також дане повідомлення не містить жодних фактичних обставин щодо вчинення дій, визначених ч.2 ст.28 КК України (групою осіб). Таким чином, на його думку, оскаржуване повідомлення про підозру не відповідає вимогам ст. 277 КПК України.
В судовому засіданні скаржник - адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити з підстав зазначених у ній, пояснив, що події, які відбулись 23.03.2020 на АЗС «WOG», жодного відношення до кваліфікації дій як хуліганство не мають, оскільки вони мали чітке підґрунтя, для того щоб відбулась дана сварка, а саме це не повернення ОСОБА_12 боргу ОСОБА_13 , на підставі чого виникли неприязні відносини між ними. Махно і ОСОБА_12 були знайомі тривалий час. Оскільки розмова між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 переростала в бійку, то друзі ОСОБА_13 , які знаходились в автомобілі прийшли на допомогу, і в той же час ОСОБА_12 допоміг ОСОБА_14 . Відповідно відбулась обопільна бійка, вході якої ОСОБА_12 втік, а ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження. Потерпілий ОСОБА_7 також був тривалий час знайомий з ОСОБА_13 . Всі підозрювані підтверджують, що і у ОСОБА_12 був пневматичний пістолет, який відстрілював гумовими кулями. Також було вилучено під час обшуку автомобіля ОСОБА_13 пневматичний пістолет, який відстрілював гумовими кулями і на який у нього був дозвіл, тому мова про те, що останній спеціально підготував його для вчинення хуліганських дій, не може йти. Шкода потерпілим відшкодована. Жодні докази того, що було порушено порядок роботи АЗС в матеріалах кримінального провадження не має. Розслідування вже триває три місці, проте жодних доказів того, що з боку ОСОБА_13 та його товаришів ОСОБА_15 та ОСОБА_16 були вчинені хуліганські дії органами досудового слідства так і не здобуто, тому вважає, що подальше знаходження його клієнта в статусі підозрюваного за даною кваліфікацією є неприпустимим та таке повідомлення є незаконним.
В судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу ОСОБА_3 підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити з підстав зазначених у ній. Вказав, що жодних пострілів на АЗС «WOG» не здійснював. Пістолет знаходився в салоні автомобіля, а саме в бардачку.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 в задоволені скарги просив відмовити. Вказав, що підозра обґрунтована, про що вказано в ухвалах слідчого судді при застосуванні запобіжних заходів та продовження запобіжних заходів. Щодо кваліфікації діяння ОСОБА_4 , то досудовим слідством встановлено, що було призупинена робота АЗС «WOG». Всі інші питання, а саме фактичні обставини, кваліфікація, допустимість доказів, винність особи, буде вирішуватися під час судового розгляду у суді першої інстанції, після чого буде постановлено вирок чи винна особа чи ні. Щодо законності повідомлення про підозру, то зазначив, що ОСОБА_4 було затримано 23.03.2020 після вчинення ним кримінального правопорушення і в цей же день було повідомлення про підозру. Щодо законності змісту повідомлення про підозру, то вона відповідає вимогам ст. 277 КПК України. Підозру було складено слідчим ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області та погоджено заступником керівника Кременчуцької місцевої прокуратури.
Слідчий СВ ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 в судовому засіданні в задоволені скарги просив відмовити. Вказав, що слідством не оспорюється та ситуація, що дійсно підозрюваний та двоє його знайомих 23.03.2020 перебували на АЗС «WOG» та до появи громадянина ОСОБА_12 не порушували громадський порядок. Проте, після того як в них виник конфлікт з ОСОБА_12 , даними особами було застосовано вогнепальну зброю, що встановлено висновками експерта. Тобто, після того як в них виник конфлікт з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 разом зі своїми двома товаришами попрямував до автомобіля «Nissan Hotel», де знаходився в салоні автомобіля потерпілий ОСОБА_14 , та через відкриті задні двері автомобіля, здійснив декілька пострілів в останнього. ОСОБА_14 особисто до слідчого для дачі будь яких показів з приводу даного кримінального провадження не з`явився, останнім надано заяву про те, що він жодних претензій до підозрюваних не має. В зв`язку з чим більш детально встановити обставини, що відбулись неможливо. Проте, свідки вказують, що безпосередньо ОСОБА_13 , через задні двері автомобіля «Nissan Hotel», здійснив два три постріли в ОСОБА_14 . Відповідно до показів медичних працівників, які були допитані в ході досудового слідства, довідки з Третьої міської лікарні м. Кременчука, картки виїзду швидкої медичної допомоги на ОСОБА_14 зафіксовано вогнепальні поранення і цей факт ніким не заперечувався. Доказів того, що безпосередньо ОСОБА_14 вчинив конфлікт та приймав у ньому участь не було. Після того, як в ОСОБА_14 були здійснені постріли, його витягли з машини та наносились всіма трьома учасниками удари різного характеру, від яких ОСОБА_14 мав намір сховатися в приміщенні АЗС «WOG». Кравченком в приміщенні АЗС було пошкоджено майно. Тобто, під час конфлікту між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 постраждала особа, яка не мала до цього відношення. Також звернув увагу на те, що АЗС це особливий об`єкт, біля якого заборонено навіть палити цигарки, проте безпосередньо біля АЗС була здійснена стрільба. Даний факт підтверджується показами свідків, а саме працівниками АЗС, які повідомили, що чули постріли. Свідок ОСОБА_17 повідомила, що вона безпосередньо бачила, як ОСОБА_13 будучи поряд з автомобілем здійснив постріли в напрямку автомобіля, в якому перебував ОСОБА_14 . Згідно висновків експерта постріли здійснювались з пістолета НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_13 . На вказаному пістолеті також виявлена речовина бурого кольору, яка являється кров`ю людини, та група крові збігається з групою крові ОСОБА_14 . На місця події, безпосередньо з автомобіля вилучено дві гільзи і одну знайдено на території АЗС. Встановлено, що дані гільзи були випущені з пістолета Форт12. Потерпілий ОСОБА_14 на виклики для допиту його в якості свідка не з`являється, жодних заяв від нього про визнання його потерпілим не надходило. Відомості до ЄРДР внесені на підставі відомостей наданих працівниками УПП, які прибули на місце, проїжджаючи випадково, виявили факт побиття невідомими особами чоловіка.
Представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що його клієнт не бажає з`являтися до слідчого, оскільки жодних претензій до ОСОБА_13 не має. Йому була відшкодована матеріальна та моральна шкода. Конфліктна ситуація, яка склалася на АЗС вичерпана. Зі слів його клієнта йому достовірно відомо, що ОСОБА_14 та ОСОБА_13 були знайомі. Конфліктна ситуація виникла через боргові зобов`язання ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , через які він отримав тілесні ушкодження. З приводу вогнепальних поранень, вважає, що це недоречно, оскільки його клієнт залишив місце лікування після спливу трьох днів, в зв`язку з тим, що не знайшов належного лікування в Кременчуцькій лікарні, а тому продовжив лікування вдома. Також звернув увагу на те, що коли він надавав заяву від потерпілого, то ним були залишені свої контактні дані, через які працівники поліції могли викликати його клієнта ОСОБА_7 для допиту. Проте за три місці жодних спроб викликати ОСОБА_14 для допиту працівники поліції не здійснювали.
Слідчий суддя, вислухавши доводи учасників розгляду скарги, дослідивши скаргу та представлені матеріали дійшов до таких висновків.
Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Частиною 1 ст. 5 КПК України передбачено, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України підозрюваним, його захисником досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема повідомлення слідчого про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
Право на справедливий судовий розгляд, що закріплене в ЄКПЛ, вимагає відповідності процедур розгляду справи принципу «рівноправ`я сторін», який є невід`ємним елементом ч.1 ст.6 ЄКПЛ (Neumeister v. Austria, рішення від 27/06/1968, опубліковано в Series A No. 8, параграф 30). У цілому ЄКПЛ розтлумачив даний принцип як «справедливий баланс між сторонами» (Dombo
Beheer B.V. v. the Netherlands, judgment of 27 October 1993, Series A no. 274, параграф 33). Також відповідно до рішення Airey v. Ireland (Airey v. Ireland, judgment of 9 October 1979, Series A No. 32, параграф 24), якщо Конвенцією надані права, то вони повинні бути ефективними, виконуваними і не просто символічними.
Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції не у всіх справах неухильно застосовується принцип affirmanti incumbit probatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження). (Щербакова проти України 20 вересня 2018 року «Ушаков та Ушакова проти України» 18 червня 2015 року «Карабет та інші проти України» 17 січня 2013 року).
Слідчим суддею досліджено скаргу та матеріали подані в її обґрунтування, згідно яких встановлено, що 23.03.2020 слідчий СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_4 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Дана підозра оголошена в рамках кримінального провадження № 10000453 від 23.02.2020. Матеріали даного кримінального провадження слідчому судді не надані.
Повідомлення про підозру це один із найважливіший процесуальних актів, спрямований на практичну реалізацію функції розслідування та забезпечення захисту прав і законних інтересів особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, який полягає у прийнятті рішення про повідомлення про підозру; вручення повідомлення про підозру особі, щодо якої здійснюється провадження; роз`яснення підозрюваному його прав і надані можливостей щодо їх реалізації. При цьому кожен із цих етапів взаємопов`язаний і разом становить єдиний акт повідомлення про підозру.
Згідно повідомлення про підозру від 23.03.2020, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений в ході досудового розслідування час ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , після чого в останніх виник злочинний умисел спрямований на хуліганство, для реалізації якого ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , приготували предмет ззовні схожий на пістолет з маркувальним позначенням Форт НОМЕР_2 , предмет ззовні схожий на револьвер із маркувальним позначенням НОМЕР_3 , ніж із маркувальним позначенням «Кізляр», рушницю з маркувальним позначенням « НОМЕР_4 », після чого на автомобілі марки Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_4 , поїхали в напрямку АЗС «WOG», що знаходиться за адресою: м. Кременчук, проспект Свободи, 7-Б. В подальшому, 23.03.2020 близько 04:00 години (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , перебуваючи поблизу АЗС «WOG», що знаходиться за адресою: м. Кременчук, проспект Свободи, 7-Б, помітили ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим ОСОБА_4 разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вирішили реалізувати свій злочинний умисел направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжуються особливою зухвалістю, із застосуванням вогнепальної зброї та іншого предмету, спеціально пристосованого та заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 діючи умисно в групі з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки у громадських місцях, із застосуванням предметів, спеціально пристосованих та заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень, почали приводити у готовність до використання предмету (предметів) ззовні схожий на вогнепальну зброю та предмету ззовні схожого на ніж, після чого нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струс забій головного мозку, забійної рани тім`яної ділянки, численні непроникаючі колото-різані рани та вогнепальне поранення грудної клітини, лівого плеча, обох кінцівок. Окрім цього, була призупинена діяльність АЗС «WOG», яка знаходиться за адресою: м. Кременчук, проспект Свободи, 7-Б та якій спричинені матеріальні збитки. В подальшому ОСОБА_4 діючи в групі разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , були затримані на місці вчинення кримінального правопорушення працівниками патрульної поліції БПП в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП.
При цьому, в судовому засіданні скаржником надано письмові заяви від потерпілого ОСОБА_7 на ім`я слідчого, згідно яких останній відмовляється від будь-яких претензій до підозрюваних, від проходження судово-медичної експертизи та відмовляється давати будь-які пояснення чи покази з приводу подій, що мали місце 23.03.2020, що також було підтверджено в судовому засіданні представником потерпілого адвокатом ОСОБА_8 .
Також, з наданих скаржником рахунку фактури № 22 від 22.05.2020 та квитанції №ПН1217182 від 22.05.2020 вбачається, що ОСОБА_4 відшкодовано збитки з пошкодження майна на АЗС «WOG», що знаходиться за адресою: м. Кременчук, проспект Свободи, 7-Б.
Відповідно до вимог ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Інститут повідомлення про підозру під час досудового розслідування у кримінальному провадженні регламентовано Главою 22 КПК України, яка регулює правові підстави та порядок повідомлення конкретної особи про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, підстави для його зміни, а також вимоги до змісту та реквізитів повідомлення про підозру як процесуального документу.
Згідно ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Так з аналізу вищезазначеної статті вбачається, що в описовій частині повідомлення про підозру вказуються: прізвище, ім`я та по батькові особи, якій повідомляється про підозру, її вік, кримінальне правопорушення у вчиненні якого вона підозрюється, із зазначенням часу, місця, способу, наслідків та інших обставин його вчинення, кваліфікація дій підозрюваного (посилання на статтю Кримінального кодексу, яка передбачає відповідальність за вчинене діяння). Виклад інкримінованих підозрюваному діянь має бути конкретним, стислим юридично доцільним. Формулювання підозри має містити виклад конкретних обставин кримінально карної події та її кваліфікацію. Мають бути вказані всі ознаки, суттєві для цього складу кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру здійснюється за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра», про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати обєктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.
Слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою КК ця особа підлягає відповідальності.
Слідчий суддя повинен перевірити, чи не володіє орган досудового розслідування доказами, які спростовують уже отримані слідчим та прокурором відомості щодо можливої причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що є принциповим питанням при розгляді скарги на повідомлення про підозру в частині вирішення питання щодо обґрунтованості самої підозри.
Однак, враховуючи те, що кримінальне провадження № 0000453 ні слідчим, ні прокурором надано не було, слідчий суддя позбавлений можливості перевірити вищезазначені обставини. При цьому, в судовому засіданні встановлені обставини, які спростовують доводи органу досудового розслідування, що викладені в повідомлені про підозру. Доказів того, що ОСОБА_4 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України слідчому судді не надано.
Також в судовому засіданні особисто слідчим було вказано на те, що викладені в повідомлені про підозру обставини фактично не відповідають фактичним обставинам.
Обов`язки слідчого в кримінальному провадженні визначені, зокрема, в частині другій статті 9 КПК України, згідно з якою прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Окрім того, чинним КПК України передбачена можливість оскарження повідомлення про підозру щодо його змісту, а також щодо належності особи, яка його складає, в контексті положень ст. 277 КПК України.
Так, дослідивши повідомлення про підозру слідчий суддя дійшов до висновку, що слідчим зазначені вимоги закону не були виконані та в повідомленні про підозру не конкретизовано обставини події (у невстановлений в ході досудового розслідування час ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ), не вказано всі ознаки кримінального правопорушення, способу та обставин його вчинення з урахуванням встановлених обставин, зокрема, пояснень потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_18 викладених в письмових заявах та наданих представником потерпілого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 безпосередньо в судовому засіданні.
В п. 34 рішення Європейського суду з прав людини (далі-Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 зазначено, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» [ВП], № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).
Окрім того слідчий суддя зазначає, що ч. 1 ст. 219 КПК України передбачено, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Про неприпустимість зволікання у процесуальному визначенні на відповідному етапі кримінального переслідування вказує і практика Європейського суду з прав людини, зокрема і рішення Суду «Єлоєв проти України» від 6.11.2008 (заява №17283/02), згідно якого встановивши у згаданій справі, що тривалість провадження була надмірною та не відповідала вимозі «розумного строку», Суд зауважив, що розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних державних органів.
Згідно практики Європейського суду з прав людини ( п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Заява № 42310/04 від 21 квітня 2011 року, остаточне 21/07/2011), коли проходить певний строк, проводиться досудове розслідування, зокрема, слідчі дії, то безумовно рівень обґрунтованості підозри повинен зростати, адже метою досудового розслідування є підтвердження або спростування підозри.
Згідно ч.5 ст. 28 КПК України кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
Однак, станом на час розгляду скарги досудове розслідування не закінчено, що є порушенням процесуальних строків і вказує на те, що зазначене кримінальне провадження не має на меті виконання завдань, визначених ст. 2 КПК України, проведення в ньому досудового розслідування є формальним, та таким, що переслідує інші, ніж визначені законом цілі.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов до висновку, що скарга в частині скасування повідомлення про підозру підлягає задоволенню .
Щодо вимог скаржника про визнання ОСОБА_4 особою, що не набула статусу підозрюваного та зобов`язання прокуратуру внести в ЄРДР відомості про скасування повідомлення про підозру, то слідчий суддя дійшов висновку, що вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки вони не ґрунтуються на положенні ст. 307 КПК України, а саме слідчий суддя за результатами розгляду скарги на повідомлення про підозру вправі лише скасувати повідомлення про підозру.
Із дій, бездіяльності слідчого, прокурора, пов`язаних з фіксацією інформації в ЄРДР, пунктом першим частини першої статті 303 КПК України передбачена можливість оскаржити до слідчого судді лише бездіяльність, що полягає у невнесенні до Реєстру відомостей про кримінальне правопорушення після отримання заяви чи повідомлення про нього.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги пояснення учасників судового розгляду скарги, наявні матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що вимоги скарги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню.
Одночасно слідчий суддя роз`яснює, що скасування повідомлення про підозру не позбавляє слідчого/прокурора можливості виправити недоліки й вручити повідомлення про підозру повторно.
Керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на повідомлення про підозру - задовольнити частково.
Скасувати повідомлення про підозру від 23.03.2020 у кримінальному провадженні № 0000453 від 23.03.2020 у відношенні ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, винесену слідчим СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 .
В решті вимог скарги - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали слідчого судді оголошено 09.06.2020.