Справа №705/1724/20
1-в/705/255/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2020 року місто Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умані Черкаської області клопотання начальника Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)», погоджене зі спостережною комісією Уманської районної державної адміністрації, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Малий Карашин, Макарівського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, з середньою освітою, раніше неодноразово судимого,
з участю
прокурора ОСОБА_4
представника адміністрації СВК №92
(в режимі відеоконференції) ОСОБА_5
засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.07.2018 року засуджений за ч.1 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки. Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахується з моменту затримання, тобто з 29.03.2018 року. Зараховано в строк відбуття покарання час перебування під вартою. Початок строку відбування покарання: 29.03.2018 року. Кінець строку відбування покарання: 29.03.2021 року.
Начальник Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» подав до суду клопотання, в якому зазначено, що ОСОБА_3 відбув 2/3 строку покарання. Під час утримання в СІЗО м. Київ характеризувався негативно, до праці не залучався, заохочень не мав, 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника СІЗО, стягнення погашено у встановленому законом порядку. З 25.09.2018 року відбуває покарання в державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№92)». За період відбування покарання характеризується позитивно. Дотримується режиму відбування покарання та розпорядку дня, але допустив 3 порушення режиму відбування покарання, за що 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягненні погашені у встановленому законом порядку. Виконує обов`язки старшого днювального бригади №42. До своїх обов`язків ставиться сумлінно та старанно, за що 4 рази заохочувався, правами начальника установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Провину в скоєному злочині визнає повністю, розкаюється.
У судовому засіданні представник адміністрації установи підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Засуджений ОСОБА_3 також просив клопотання задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що ОСОБА_3 вчинив злочин, за яким відбуває покарання, через шість місяців після звільнення з місць позбавлення волі. Під час відбування покарання вчинив чотири порушення режиму відбування покарання, за одне з яких не був притягнутий до відповідальності. При цьому має лише чотири заохочення. На думку прокурора, кількість заохочень повинна переважати кількість порушень. Крім того, у жовтні 2019 року комісією установи було відмовлено засудженому у направленні матеріалів до суду для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, так як засуджений не став на шлях виправлення. При цьому, у квітні 2020 року комісія робить висновок про те, що засуджений довів своє виправлення. На думку прокурора, рапорти, які слугували підставою для заохочення засудженого, носять формальний характер.
Представник спостережної комісії повідомлений про день, час та місце судового розгляду клопотання, у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Суд, вислухавши прокурора, представника установи виконання покарань, засудженого, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, дійшов до наступних висновків.
Частини 1-3 статті 81 КК України визначають, що до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
ОСОБА_3 засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину, на час розгляду клопотання відбув 2/3 частини покарання у виді позбавлення волі.
Тобто, засуджений фактично відбув строк покарання, визначений ч.3 ст.81 КК України.
Проте, законодавством визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
При цьому, суд повинен враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання.
З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що вирок відносно нього набрав законної сили 16 серпня 2018 року, тобто з цього часу він почав відбувати покарання.
03.09.2018 року, 23.10.2018 року та 13.11.2018 року на засудженого ОСОБА_3 було накладено стягнення за порушення режиму відбування покарання.
Крім того, суд враховує, що в матеріалах особової справи засудженого наявні матеріали, які свідчать про те, що 27 лютого 2019 року під час обходу житлових приміщень відділення №43 засуджений в грубій формі відмовився від неповного особистого обшуку, на зроблені йому зауваження відреагував грубо, сперечався, виражався нецензурною лайкою, та заявив, що йому байдужі законні вимоги представників адміністрації. Про вказані обставини зазначено у рапортах співробітників установи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . При цьому, стягнення застосовано не було, що вбачається з Витягу з протоколу засідання комісії установи №49 від 28.02.2019 року. У особовій справі засудженого наявне його пояснення, в якому він зазначає, що під час обходу житлових приміщень бригади №43 відмовився від неповного особистого обшуку у зв`язку з тим, що не зрозумів вимог працівника адміністрації. З приводу грубої реакції на вимоги представників адміністрації, суперечок та нецензурної лайки, про які також зазначено у рапортах співробітників адміністрації установи, у поясненні засудженого нічого не зазначено.
Чому на засудженого не було накладено стягнення у судовому засіданні представник адміністрації установи пояснити не зміг, зазначивши, що це було рішенням комісії установи.
Також суд враховує, що 22.05.2019 року, 22.09.2019 року, 02.01.2020 року та 03.04.2020 року засуджений заохочувався правами начальника відділення та начальника установи, за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки.
Однак, наявність чотирьох порушень, допущених за весь період відбування покарання, та чотирьох заохочень, на думку суду, не може свідчити саме про сумлінну поведінку засудженого за весь період відбування покарання.
При цьому, суд враховує, що подання на заохочення засудженого, дійсно, як зауважив прокурор, носять формальний характер, і в них не розкрито, в чому саме виразились дії засудженого, які давали б підстави для його заохочення.
Крім того, з матеріалів особової справи засудженого вбачається, що згідно Витягу з протоколу №23 засідання комісії установи від 10.10.2019 року, комісією було відмовлено в заміні засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, так як засуджений на став на шлях виправлення.
При цьому, згідно Витягу із протоколу №8 засідання комісії установи від 02.04.2020 року, комісія прийняла рішення про направлення до суду матеріалів про застосування відносно засудженого умовно-дострокового звільнення. Тобто, комісія зробила висновок про те, що засуджений довів своє виправлення.
Враховуючи те, що з жовтня 2019 року, коли були відсутні підстави вважати, що засуджений стає на шлях виправлення, і до квітня 2020 року, коли було зроблено висновок про те, що засуджений довів своє виправлення, минуло менше 6 місяців, суд не вбачає підстав вважати, що засуджений, не стаючи на шлях виправлення, міг довести своє виправлення.
Особу засудженого характеризує і той факт, що ним було вчинено тяжкий злочин 01.10.2017 року в той час, коли він лише 17.03.2017 року був звільнений з установи виконання покарань після відбуття покарання за попереднім вироком суду. Вказана обставина свідчить про те, що засуджений не став на шлях виправлення, хоча і відбував покарання в місцях позбавлення волі.
Тому суд вважає, що в судовому засіданні не доведено наявність обставин, які б однозначно давали підстави зробити висновок про те, що засуджений ОСОБА_3 дійсно заслуговує на умовно-дострокове-звільнення від відбування покарання.
На підставі ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання начальника Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)», погодженого зі спостережною комісією Уманської районної державної адміністрації, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 .
Копію ухвали направити для відому до ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)», спостережної комісії Уманської районної державної адміністрації та засудженому.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня оголошення ухвали, а засудженим протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1