Номер провадження: 11-сс/813/323/20
Номер справи місцевого суду: 519/129/20 1-кс/504/211/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

слідчого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.02.2020 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, в кримінальному провадженні №0000231, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2019, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.02.2020 задоволено клопотання слідчого СВ Южненського ВП Лимансього ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_10 , та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 3 (трьох місяців) в межах строку досудового розслідування, строком до 16.03.2020, з правом внесення застави у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень, відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Южний Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні №0000231, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2019.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_9 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з прийнятим рішенням, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_9 .

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що стороною обвинувачення не надано суду доказів, що свідчили б про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_9 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Також на думку апелянта, слідчий суддя не врахував відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_9 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, що підтверджується долученою ним до апеляційної скарги довідкою з місця проживання від 16.12.2019.

Вважає, що наявність обставин, що унеможливлюють завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, які вказані слідчим у клопотанні, є результатом бездіяльності останнього.

Захисником було подано уточнення до апеляційної скарги в порядку ч. 3 ст. 403 КПК України, в яких він вказує, що 25.02.2020 йому було вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри відносно ОСОБА_9 , яку він вважає необґрунтованою.

Вказує, що проведені обшуки 14.12.2019 за адресою:

АДРЕСА_2 та 17.12.2019 за адресою:

АДРЕСА_3 , на яких ґрунтується підозра відносно ОСОБА_9 у вчиненні ним інкримінованих його протиправних дій, є недопустимими доказами, оскільки проведені з порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу, у зв`язку з чим просить визнати протоколи обшуків від 14.12.2019 та 17.12.2019 недопустимими доказами, в порядку ст. 87 КПК України.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Слідчим відділенням Южненського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000231, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2019, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 307 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_9 , у невстановлені досудовим розслідуванням час, місце та спосіб, діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, з метою незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу, у невстановленій кількості придбав речовину рослинного походження, зеленого кольору, котра є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, після чого, діючи умисно, став її незаконно зберігати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , з метою подальшого незаконного збуту.
Надалі, 14.12.2019 року, в період часу з 21:31 години до 22:31 години, слідчим СВ Южненського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області, на підставі ухвали слідчого судді Южного міського суду Одеської області ОСОБА_11 , проведено обшук житла ОСОБА_9 , а саме житлової квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_2 , під час проведення якого, в коридорі на дерев`яній шафі виявлено прозорий полімерний сейф-пакет, в якому знаходиться 3 згортка з полімерної липкої стрічки зеленого кольору, наповнені речовиною рослинного походження у висушеному та подрібненому стані, котра є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом.
14.12.2019 ОСОБА_9 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

15.12.2019 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника, який підтримав доводи свої апеляційної скарги та просив її задовольнити; думку прокурора та слідчого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили залишити оскаржену ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997, § 57).

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови»

№ 35615/06 від 13.11.07 - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

І. Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, крім того наявність вказаної обґрунтованої підозри та заявлених у кримінальному провадженні ризиків уже встановлювалась слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На думку апеляційного суду, наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, на даній стадії досудового розслідування, підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, а саме:

- постановою про виділення матеріалів досудового розслідування від 18.10.2019, відповідно до якої виділено, з матеріалів досудового розслідування за №0000124 від 05.06.2019 за ч. 2 ст. 307 КК України, матеріали досудового розслідування щодо вчинення невстановленою особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2

ст. 307 КК України та присвоєно номер №0000231;

- копією протоколу допиту підозрюваної ОСОБА_12 від 01.10.2019, відповідно до показань якої вона зізнається у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення, пояснює, що ОСОБА_13 разом з ОСОБА_14 розповіли їй, що продають наркотики, їм потрібна особа, яка буде займатися збутом наркотиків в м. Южне, та описує процес організації їх співпраці та продажу наркотиків;

- копією протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_15 від 15.12.2019, який надав показання про обставини знайомства з ОСОБА_9 , процес передачі ОСОБА_9 йому наркотиків для подальшого їх збуту та про умови їхньої співпраці, в тому числі щодо поділу грошових коштів, отриманих внаслідок продажу наркотиків;

- копією протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_16 від 15.12.2019, в якому він надав показання про обставини знайомства зі ОСОБА_13 та з ОСОБА_14 , процес організації передачі ОСОБА_9 йому наркотиків для подальшого їх збуту та передачі іншим особам, пояснив на яких умовах співпрацював з ОСОБА_9 та як відбувався між ними поділ горошкових коштів, отриманих від продажу наркотиків;

- копією протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_17 від 15.12.2019, який в наданих показаннях пояснив, що, маючи скрутне матеріальне становища, познайомився з ОСОБА_13 та з ОСОБА_14 з якими обговорив умови співпраці та процес організації продажу наркотиків;

- копією протоколу допиту підозрюваної ОСОБА_14 від 17.12.2019, яка в наданих показаннях свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю визнала, вказала, що із ОСОБА_9 проживає в цивільному шлюбі та на протязі останніх шести місяців вони займались збутом наркотичних засобів марихуани. Крім того, вказала на осіб, які крім них були причетні до незаконного збуту наркотичних засобів, а саме: ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , пояснивши хто яку роль виконував у здійсненні продажу наркотичних засобів та яким чином здійснювався розподіл грошових коштів, отриманих внаслідок їх протиправної діяльності;

- копією протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 15.12.2019, в показаннях якого він зазначив, що знайомий з громадянами ОСОБА_14 , ОСОБА_17 ,

ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , однак в будь-яких ділових відносинах з вказаними особами не перебував та не перебуває;

- копіями протоколів допитів свідка ОСОБА_18 від 21.10.2019 та 31.10.2019, під час проведення яких він вказав на осіб, а саме: на свою дружину ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , які причетні до збуту наркотичних засобів в м. Южному Одеської області;

- копіями протоколів допиту свідка ОСОБА_19 від 04.11.2019, 05.11.2019 та 06.11.2019, відповідно до яких він описав проведення негласних слідчих дій, в яких приймав участь, а саме оперативних закупок наркотичних засобів у громадян ОСОБА_16 ,

ОСОБА_15 , ОСОБА_17 ;

- копіями протоколів отримання добровільно наданого предмета від 04.11.2019,05.11.2019, 13.11.2019, відповідно до яких громадянин ОСОБА_20 добровільно видав прозорі полімерні пакунки, в яких знаходилась речовина темно зеленого кольору рослинного походження схожа на наркотичну речовину марихуану. Громадянин ОСОБА_20 пояснив, що вказану наркотичну речовину марихуану він придбав у своїх знайомих ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 ;

- копіями висновків експерта: №2147-Х від 26.11.2019, №2179-Х від 27.11.2019, №2120-Х від 25.11.2019, №2238-Х від 05.12.2019, відповідно до висновків яких, наданні на експертизу речовини рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом;

- копією протоколу обшуку від 14.12.2019, відповідно до якого проведено обшук житла ОСОБА_9 , а саме житлової квартири, розташованої за адресою:

АДРЕСА_2 , під час проведення якого, в коридорі на дерев`яній шафі виявлено прозорий полімерний сейф-пакет, в якому знаходиться 3 згортка з полімерної липкої стрічки зеленого кольору, наповнені речовиною рослинного походження у висушеному та подрібненому стані.

Таким чином апеляційний суд вважає, що ОСОБА_9 на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги в цій частині необґрунтованими.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Слід зазначити, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1

ст. 94 КПК України.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність достатніх і допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_9 у вчиненні ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, то апеляційний суд вважає їх безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню, оскільки ці питання буде вирішувати суд при розгляді обвинувального акту по суті.

Крім того, доводи апеляційної скарги про недопустимість обшуків не впливають на законність оскарженого рішення слідчого судді, оскільки не були предметом безпосереднього дослідження під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, а також питання про законність проведення вказаних процесуальних дій буде вирішуватись судом при розгляді обвинувального акту по суті.

Відповідно до ст. ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту апеляційному суду не наведено.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому ОСОБА_9 оголошено про підозру, та практики ЄСПЛ, апеляційний суд вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії, вказують на обґрунтованість висунутої останньому підозри у вчиненні інкримінованих йому дій, а тому доводи захисника в частині відсутності обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає безпідставними.

ІІ. Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків та неврахування слідчим суддею даних про особу підозрюваного.
Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_9 неодружений, не має утриманців, офіційно не працевлаштований, обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Вказані обставини свідчать про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків та підтверджує наявність ризику того, що підозрюваний, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому тяжке кримінальне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний ОСОБА_9 має постійне місце проживання, що вказує на наявність у останнього міцних соціальних зв`язків, апеляційний суд вважає такими, що не можуть свідчити про наявність стримуючих факторів у можливості перешкоджанні ОСОБА_9 кримінальному провадженню, що здійснюється відносно останнього.

Відповідно до оскарженої ухвали слідчого суді, ОСОБА_9 не судимий в силу ст. 89 КК України, однак на думку апеляційного суду, факт притягнення підозрюваного ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності свідчить про характеристику його як особи, схильної до вчинення кримінальних правопорушень, а відсутність у ОСОБА_9 працевлаштування, відсутність відомостей про джерела його існування, а також сама підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за кваліфікуючими ознаками незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів у великих розмірах, вчинені за попередньою змовою групою осіб, дає підстави вважати, що вчинення протиправних дій в сфері обігу наркотичних засобів, може бути єдиним джерелом отримання грошових коштів для існування підозрюваного, що свідчать про існування у кримінальному провадженні ризику вчинення підозрюваним ОСОБА_9 іншого кримінального правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що у кримінальному провадженні існує ризик того, що перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_9 матиме змогу незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки підозрюваний свою вину не визнає та заперечує проти наявності відносно нього обґрунтованої підозри.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що на даній стадії досудового розслідування перевіряється причетність інших осіб до здійснення збуту наркотичних засобів на території міста Южне, а тому, перебуваючи на свободі, ОСОБА_9 матиме змогу незаконно впливати на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, шляхом схиляння їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, слідчим та прокурором доведена наявність у кримінальному провадженні заявлених ризиків, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині колегія суддів визнає необґрунтованими.

ІІІ. Щодо доводів апеляційної скарги про те, що наявність обставин, які свідчать про неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у клопотанні слідчого, є результатом бездіяльності останнього .
Відповідно до клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, 05.02.2020 в.о. керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_21 продовжено строк строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000231, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2019, до 3 (трьох) місяців, тобто до 16.03.2020, рішення мотивоване необхідністю вчиненням ряду процесуальних дій, а саме: здійснити, у встановленому діючим законодавством порядку, розсекречування результатів проведення негласних слідчих розшукових дій; звернутись до Одеського апеляційного суду з клопотанням про розсекречування ухвал про надання дозволу на проведення вищевказаних негласних слідчих розшукових дій; отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки призначених судових експертиз за експертною діяльністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів»; з урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів дати кінцеву юридичну оцінку діям підозрюваного; виконати вимоги ст. 290 КПК України.

В порядку ч. 3 ст. 403 КПК України, захисником було подано уточнення до апеляційної скарги в яких він вказує, що 25.02.2020 йому було вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри відносно ОСОБА_9 , що на думку апеляційного суду вказує на противагу доводам апеляційної скарги про бездіяльність слідчого.

Апеляційний суд наголошує на тому, що ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право кожного на розгляд справи упродовж розумного строку.

Відповідно до ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

В апеляційній скарзі та в судовому засіданні апеляційному суду не надано жодних доказів на підтвердження існування вказаних доводів апеляційної скарги, а також сторона захисту не скористувалась правом оскарження бездіяльності слідчого у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що зазначені обставини свідчать про неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Висновки апеляційного суду.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого злочину дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою. Слідчим суддею обґрунтовано доводи про необхідність одночасного визначення альтернативного виду запобіжного заходу застави в даному кримінальному провадженні. Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки такий запобіжний захід не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Апеляційним судом не встановлено обставин, які могли би бути підставою для скасування оскарженого судового рішення. Інших доводів апеляційному суду не будо представлено.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.02.2020, якою продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, в кримінальному провадженні №0000231, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2019, залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4