Справа № 517/120/20
Провадження № 1-кп/517/20/2020
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2020 року Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Захарівка Одеської області обвинувальний акт та угоди про визнання винуватості від 04.03.2020 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000268 від 17 жовтня 2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Ново-Шибка Захарівського району Одеської області, з загальною середньою освітою, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Одеса, з загальною середньою освітою, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих: ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

сторони захисту:

обвинувачених: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

захисника обвинувачених адвоката: ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

16 жовтня 2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за попередньою змовою між собою, а також особами на ім`я ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , відомості щодо дій яких зареєстровані до ЄРДР в окреме кримінальне провадження, перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_3 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , де у них з корисливих спонукань виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету особистого збагачення, 16.10.2017 року приблизно о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , відомості щодо дій яких зареєстровані до ЄРДР в окреме кримінальне провадження, виїхали з місця проживання ОСОБА_3 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 на автомобілі ВАЗ-2107, білого кольору, державний знак НОМЕР_1 , який знаходився у користуванні ОСОБА_4 , до с. Карабанове Захарівського району Одеської області, де зупинись на околиці села.
Після чого, ОСОБА_3 , разом з ОСОБА_10 і ОСОБА_12 , пішли на випас, а ОСОБА_4 за наказом ОСОБА_3 залишився чекати останніх в своєму автомобілі.
Так, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_10 і ОСОБА_12 , пішли на випас де знаходилась кобила сірого кольору, що належала ОСОБА_6 . Переконавшись в тому, що їх злочинні дії залишаються непоміченими для оточуючих і їх намірам ніхто не зможе перешкодити, з неогородженої території де випасалась дана кобила, відв`язавши її запрягли в свою вуздечку, яку принесли з собою, забрали її з випасу. Заподіявши тим самим ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 13000 (тринадцять тисяч) грн.
Крім того, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , разом з ОСОБА_10 і ОСОБА_12 помітили на випасі кобилу червоного кольору, що належала ОСОБА_8 . Переконавшись в тому, що їх злочинні дії залишаються непоміченими для оточуючих і їх намірам ніхто не зможе перешкодити, з неогородженої території де випасалась дана кобила, відв`язавши її запрягли в свою вуздечку, яку принесли з собою, забрали її з випасу. Заподіявши тим самим ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 14000 (чотирнадцять тисяч) грн.
Також, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , разом з ОСОБА_10 і ОСОБА_12 , помітили на випасі кобилу червоного кольору, що належала ОСОБА_7 . Переконавшись в тому, що їх злочинні дії залишаються непоміченими для оточуючих і їх намірам ніхто не зможе перешкодити, з неогородженої території де випасалась дана кобила, відв`язавши її запрягли в свою вуздечку, забрали її з випасу. Заподіявши тим самим ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 16000 (шістнадцять тисяч) грн.
Разом з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли поїхавши до лісу, який знаходиться неподалік с. Нова-Шибка Захарівського району Одеської області, де розпорядившись викраденим майном на власний розсуд забили трьох коней і розібрали їх на м`ясо.
В подальшому 17.10.2017 року погрузили м`ясо на причеп синього кольору державний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 і на його автомобілі попрямували до с. Долинське Ананьївського району Одеської області, де продали вказане м`ясо.
Своїми незаконними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за попередньою змовою між собою, заподіяли ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 43000 грн.
Обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Потерпілі у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надали прокурору письмові заяви про згоду на укладення угод про визнання винуватості в порядку п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, про добровільність написання яких підтвердили в судовому засіданні.

04 березня 2020 року за письмовими згодами потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 між прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_9 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено по кримінальному провадженню № 0000268 від 17 жовтня 2017 року угоду про визнання винуватості, відповідно до положень якої обвинувачений ОСОБА_3 розкаявся, визнав провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_9 , останні дійшли згоди, зокрема, щодо формування обвинувачення та його правової кваліфікації за ч. 2 ст. 185 КК України; істотних для даного кримінального провадження обставин; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки, із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком.

Крім того, 04 березня 2020 року за письмовими згодами потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 між прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_9 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено по кримінальному провадженню № 0000268 від 17 жовтня 2017 року угоду про визнання винуватості, відповідно до положень якої обвинувачений ОСОБА_4 розкаявся, визнав провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_9 , останні дійшли згоди, зокрема, щодо формування обвинувачення та його правової кваліфікації за ч. 2 ст. 185 КК України; істотних для даного кримінального провадження обставин; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком.

Обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 роз`яснено характер пред`явленого обвинувачення, вид та розмір узгодженого покарання, наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, в тому числі про обмеження права оскарження вироку суду в апеляційному або касаційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності його учасників, не дослідження доказів у судовому засіданні або оспорювання встановлених досудовим розслідуванням обставин, обмеження права обвинуваченого на відмову давати показання, подавати та досліджувати докази, внаслідок чого останній заявила про розуміння роз`ясненого, добровільність укладення цієї угоди, повідомивши, що вони у повному обсязі визнають свою провину, підтверджують всі фактичні обставини та щиро розкаюються у скоєному.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили, що претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не мають, шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна. Підтвердили, що ними були надані письмові згоди на укладення угод про визнання винуватості, в яких вони просили угоду затвердити.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачені беззастережно визнали себе винуватими у вчиненні злочину, повідомили про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про винуватість на стадії досудового розслідування, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди, просили вказані угоди затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Також обвинувачені в судовому засіданні підтвердили обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті, які повністю знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.
Під час судового розгляду адвокат ОСОБА_9 повністю підтримав позицію обвинувачених та наполягав на затвердженні вказаних угод, оскільки жодних порушень закону під час їх підписання не було, вказані угоди укладені добровільно без будь-якого примусу, міра покарання відповідає тяжкості скоєного та особам обвинувачених, наслідки їх укладання та затвердження були роз`ясненні всім учасникам провадження.
Прокурор Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 також не заперечував проти укладення угоди про визнання винуватості, також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, підтвердив в суді, що обвинувачені беззаперечно визнали обвинувачення в обсязі обвинувачення та погодилися на призначення вказаного покарання, добровільно відшкодували потерпілим завдані злочином збиток.
Суд також переконаний в тому, що угоди сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладених угод також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угод також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченими узятих на себе за угодами зобов`язань.
Розглядаючи питання щодо затвердження угод про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Відповідно до ст. 12 КК України, інкриміноване ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до злочинів середньої тяжкості, а тому, виходячи з вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, суд вважає, що в даному кримінальному провадженні можуть бути затверджені угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими.

В судовому засіданні з?ясовано, що обвинувачені цілком розуміють права визначені п.п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосоване до них у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угод про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; умови даних угод відповідають вимогам Кримінально - процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Узгоджені сторонами угод міри покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

Суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, осіб винних та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - щире каяття.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність затвердження угод про визнання винуватості між прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в присутності їх захисника та призначення обвинуваченим узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільні позови не заявлені.

Процесуальні витрати відсутні.

За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Запобіжні заходи обвинуваченим не обиралися.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 04 березня 2020 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР № 0000268 від 17 жовтня 2017 року між прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_3 - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.

Згідно ст.76 ч.1 п.п.1, 2, ч.2 п.2 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Угоду про визнання винуватості від 04 березня 2020 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР № 0000268 від 17 жовтня 2017 року між прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно ст.76 ч.1 п.п.1, 2, ч.2 п.2 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, а саме: «ВАЗ 2107», білого кольору, державний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , 1999 року випуску; причеп синього кольору державний знак НОМЕР_4 , два налобних ліхтарики, червоного кольору; чорна шапка з прорізом для очей; сокира, з дерев`яним держаком, з нашаруванням бурого кольору, сім ножів, різного розміру з нашаруванням бурого кольору; металевий напильник; лебідка, металева конструкція (штельвага з гачками); чоловіча куртка зимова, сірого кольору; штани чоловічі спортивні, синього кольору; куртка чоловіча зимова, чорного кольору; чоловіча, зимова куртка, темно-синього кольору з полосами темного кольору; чоловічий светр, синього кольору, з капюшоном та написом, куртка зимова, чоловіча, клітчата, темного кольору повернути власникам; тампон зі змивом крові знищити.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди та затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Фрунзівський районний суд Одеської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим і їх захиснику та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя: