Справа № 161/4621/20
Провадження № 1-кп/161/625/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 14 травня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

законних представників обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілого - ОСОБА_10 ,

представника потерпілого - ОСОБА_11 ,

представника служби у справах дітей - ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004790, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 23.03.2020 відносно

неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з неповною середньою освітою, учня 9 класу ЗОШ №3, неодруженого, не працюючого, не судимого;

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , українця, гр.України, з неповною середньою освітою, студента 1 курсу Луцького ВПУ №9, неодруженого, не працюючого, не судимого;

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений неповнолітній ОСОБА_4 14.12.2019 близько 22.00 год. за попередньою змовою з неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку №59, по вул.Винниченка м.Луцька, умисно, з корисливих мотивів, відкрито викрали із кишень куртки потерпілого ОСОБА_10 , який лежав на землі, мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone 6» імеі: НОМЕР_1 вартістю, згідно висновку експерта №774 від 28.12.2019 2 950 грн, з чохлом чорного кольору, вартістю згідно цього ж висновку експерта -45 грн та навушники марки «Apple», вартістю згідно цього ж висновку - 450 грн, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 3 445 грн.

Таким чином, неповнолітні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , кожен зокрема, своїми умисними діями, спрямованими на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненими за попередньою змовою групою осіб, вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ст.186 ч.2 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений неповнолітній ОСОБА_4 (в присутності законного представника ОСОБА_8 ) свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди визнає частково, зокрема в сумі 1000 грн., самостійного доходу він не має. Суду дав показання, що 14.12.2019 ввечері разом з ОСОБА_5 перебували поблизу магазину «7/23» м.Луцька. На вулиці Матвійчук ОСОБА_13 розмовляв з потерпілим, який сам підійшов до них, потім вони почули крик та побачили, що ОСОБА_14 бив потерпілого. Після побиття він кудись пішов, а потерпілий лежав на землі. Тоді вони, скориставшись тим, що потерпілий лежав на землі, обшукали його кишені та викрали мобільний телефон марки «Apple» з чохлом чорного кольору та навушники. Навушники викрав він, а ОСОБА_5 , з іншої кишені - мобільний телефон. Потерпілий бачив їх дії, однак мовчав. Вартості викраденого не заперечує. Мобільний телефон віддали працівникам поліції. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його не карати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений неповнолітній ОСОБА_5 (в присутності законного представника ОСОБА_9 ) свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди визнає частково, зокрема в сумі 1000 грн., самостійного доходу не має. Суду дав показання, що 14.12.2019 ввечері разом з ОСОБА_4 перебували поблизу магазину «7/23» м.Луцька. До них підійшов потерпілий, щось говорив з ОСОБА_15 , після чого останній його побив та кудись пішов. Після чого він запропонував ОСОБА_4 подивитись, що є в кишенях у потерпілого, на що той погодився. Після чого вони викрали із кишень куртки останнього мобільний телефон марки «Apple» з чохлом чорного кольору (взяв він) та навушники (взяв ОСОБА_4 ). По дорозі навушники він віддав ОСОБА_16 . Вартості викраденого не заперечує. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його не карати.

Окрім повного визнання винуватості самими обвинуваченими, кожним зокрема, їх винність у відкритому викраденні чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими за клопотанням учасників судового розгляду письмовими доказами.

Законні представники обвинувачених ОСОБА_4 ОСОБА_8 , ОСОБА_5 ОСОБА_9 , кожна зокрема, в судовому засіданні дала показання, що про обставини вчинення кримінального правопорушення їм відомо лише зі слів сина. Характеризують дітей позитивно, стверджуючи, що мають виховний вплив та вважають, що діти зробили належні висновки та їх виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні повністю ствердив показання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , кожного зокрема, щодо фактичних обставин справи. Викрадене майно йому повернуто. Заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в розмірі 25000 грн, та витрат на правову допомогу 6000 грн підтримує повністю, просить його задовольнити. На суворому покаранні обвинувачених не наполягає.

З протоколу огляду місця події від 15.12.2019 вбачається, що було оглянуто мобільний телефон марки «Iphone» моделі А1586, імеі: НОМЕР_2 , у якому знаходилась сім-карта оператора «ВФ Україна» та який знаходився у чохлі чорного кольору.

З протоколу огляду місця події від 16.12.2019 вбачається, що ОСОБА_5 (в присутності законного представника ОСОБА_9 ) добровільно надав для огляду навушники білого кольору марки «Apple» моделі А1748, №СЄ FGJ8096681JA.

Постановами слідчого від 15.12.2019 та від 16.12.2019 вказані речі визнано речовими доками у кримінальному провадженні.

З висновку №774 від 28.12.2019 вбачається, що ринкова вартість речей на момент їх викрадення, тобто станом на 14.12.2019 могла складати: мобільного телефону марки «Apple» моделі «Iphone 6 А1586» - 2950 грн, чохла - 45 грн, навушників марки «Apple» моделі «EarPods А1748 Lightning» - 450 грн.

З протоколу пред`явлення осіб для впізнання від 17.12.2019 вбачається, що потерпілий ОСОБА_10 , серед пред`явлених до впізнання інших осіб, вказав на особу під №2 ОСОБА_4 як на такого, який причетний до вчинення кримінального правопорушення, що мав місце 14.12.2019 близько 22.00 год. ( впізнав особу за загальними рисами зовнішності).

Під час проведення слідчого експерименту - протокол від 24.02.2020 (проведеного в присутності понятих, законного представника та захисника), обвинувачений ОСОБА_4 розповів про обставини вчинення ним кримінального правопорушення 14.12.2019 (вказавши на місце та розповівши про обставини його вчинення). Вказані показання повністю відповідають показанням, даним в ході судового розгляду та іншим дослідженим доказам у справі.

Під час проведення слідчого експерименту - протокол від 26.02.2020 (проведеного в присутності понятих, законного представника та захисника), обвинувачений ОСОБА_5 розповів про обставини вчинення ним кримінального правопорушення 14.12.2019 (вказавши на місце та розповівши про обставини його вчинення). Вказані показання повністю відповідають показанням, даним в ході судового розгляду та іншим дослідженим доказам у справі.

Таким чином, показання обвинувачених неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , кожного зокрема, відповідають обставинам справи та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, показаннями потерпілого, допитаного в ході судового провадження, які, відповідно до ст.85, 86 КПК України, є належними та допустимими, тому суд бере їх за основу при постановленні даного вироку та приходить до висновку про їх достатність для прийняття відповідного рішення щодо винуватості неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , кожного зокрема, кваліфікуючи їх дії за ст.186 ч.2 КК України.

Так, призначаючи покарання обвинуваченим неповнолітнім ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , суд вважає, що покарання має сприяти саме виправленню та перевихованню, а тому, слід зважити та врахувати їх особу, суспільну небезпечність вчиненого, їх особисте відношення до вчиненого, життєві обставини та коло їх спілкування. При цьому, суд розглядає насамперед можливість застосування до неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, оскільки такий вид покарання як позбавлення волі щодо неповнолітніх, слід застосовувати лише у виключних випадках, коли всі інші більш м`які засоби впливу не дадуть можливості досягти мети кримінального покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , кожного зокрема, відповідно до ст.66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, вчинення злочину неповнолітніми.

Обставин, що обтяжують покарання неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , кожного зокрема, відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.

Неповнолітній ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, однак він є неповнолітньою особою, навчається в школі, де характеризується посередньо, виховується в неповній сім`ї, умови його проживання задовільні, що стверджується актом обстеження умов проживання, зобов`язався в подальшому дотримуватись бездоганної поведінки, згідно матеріалів досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, що дає підстави вважати, що виправлення неповнолітнього можливе без ізоляції від суспільства, він не становить небезпеки для суспільства, у вчиненому він щиро розкаявся, потерпілому викрадені речі повернуто, останній на суворій мірі покарання не наполягав, а тому суд призначає покарання в межах санкції ст.186 ч.2 КК України, із застосуванням ст.75, 104 КК України (з визначенням іспитового строку), з покладенням обов`язків, відповідно до ст.76 КК України (необхідність покладення яких встановлена в судовому засіданні).
Неповнолітній ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, однак він є неповнолітньою особою, навчається в Луцькому ВПУ №9, де характеризується задовільно, виховується в неповній сім`ї, умови його проживання задовільні, що стверджується актом обстеження умов проживання, зобов`язався в подальшому дотримуватись бездоганної поведінки, згідно матеріалів досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, що дає підстави вважати, що виправлення неповнолітнього можливе без ізоляції від суспільства, він не становить небезпеки для суспільства, у вчиненому він щиро розкаявся, потерпілому викрадені речі повернуто, останній на суворій мірі покарання не наполягав, а тому суд призначає покарання в межах санкції ст.186 ч.2 КК України, із застосуванням ст.75, 104 КК України (з визначенням іспитового строку), з покладенням обов`язків, відповідно до ст.76 КК України (необхідність покладення яких встановлена в судовому засіданні).
На думку суду, обрана міра покарання щодо кожного обвинуваченого, є необхідною та достатньою для їх виправлення та попередження вчинення ними нових правопорушень.

Згідно ст.1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими.

З п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року (із змінами внесеними постановами №5 від 25.05.2001 року, №1 від 27.02.2009 року) вбачається, що на осіб, які заподіяли моральну шкоду спільно (взаємопов`язаними, сукупними діями або діяли з єдиним наміром), покладається солідарна відповідальність по її відшкодуванню.

З п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року (із змінами) вбачається, що особи, які спільно заподіяли шкоду, діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими.

З врахуванням наведеного та з досліджених матеріалів в сукупності, суд вважає, що оскільки обвинувачені неповнолітні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 діяли з єдиним наміром, їхніми взаємопов`язаними діями було спричинено моральної шкоди потерпілому, тому повинні нести солідарну відповідальність.

З п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» №5 від 16.04.2004 року при вирішенні питань про відшкодування збитків, заподіяних злочинними діями неповнолітніх, суди повинні керуватись відповідними положеннями чинного ЦК України.

На підставі ст.ст.128, 129 КПК України, ст.1167, 1179 ЦК України цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_11 про відшкодування завданої моральної шкоди та витрат на правову допомогу задовольнити частково:

-стягнути солідарно з законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , відповідно, - з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в користь потерпілого ОСОБА_10 завдану моральну шкоду 3000 (три тисячі) гривень;

-стягнути з законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , відповідно, - з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в користь потерпілого ОСОБА_10 по 3000 грн, з кожного, витрат на правову допомогу, що підтверджено документально (актом наданих послуг від 01.04.2020, рахунком-фактурою та квитанцією №27 від 03.04.2020).

Визначаючи розмір моральної шкоди суд врахував майновий стан обвинувачених, які є неповнолітніми та не мають самостійного заробітку, а тому, відповідно до вимог ст.1179 ЦК України, завдана шкода підлягає стягненню з їх батьків, при цьому, виходив з засад розумності, виваженості, справедливості та вважає, що визначена сума моральної шкоди, з врахуванням ступеню спричиненої шкоди, відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілого та характеру вимушених змін у його життєвих стосунках.

В решті позовних вимог відмовити.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України залишити за належністю законному володільцеві.
Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , відповідно до участі кожного з обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, визнаного судом доведеним.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 186 ч.2 КК України, призначивши покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком - 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
У відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та навчання.
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 186 ч.2 КК України, призначивши покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
У відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та навчання.
Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_11 про відшкодування завданої моральної шкоди та витрат на правову допомогу задовольнити частково:

-стягнути солідарно з законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , відповідно, - з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в користь потерпілого ОСОБА_10 завдану моральну шкоду 3000 (три тисячі) гривень;

-стягнути з законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , відповідно, - з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в користь потерпілого ОСОБА_10 по 3000 (три тисячі) грн, з кожного, витрат на правову допомогу.

Речові докази:
-мобільний телефон марки «Iphone» моделі «А1586», імеі: НОМЕР_2 , сірого кольору, у якому знаходиться сім-карта оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_3 та який знаходиться у чохлі чорного кольору, навушники білого кольору марки «Apple» моделі «А1748», білого кольору, № НОМЕР_4 залишити за належністю законному володільцеві ОСОБА_10 .

Стягнути з законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , з кожного зокрема, в доход держави по 471 (чотириста сімдесят одну) грн 03 коп. судових витрат у справі за проведення товарознавчої експертизи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1