У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.03.2020 Справа №607/3808/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , адвоката заявника ОСОБА_4 , старшого слідчого з ОВС 1-го відділу РКП СУФР ГУ ДФС у Тернопільській області ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду, в місті Тернополі клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся адвокат ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_3 з клопотанням про скасування арешту майна, вилученого під час обшуку 13-14.11.2019 у ОСОБА_3 , а саме грошові кошти в сумі 5 255 евро, які зберігалися за робочим місцем ОСОБА_3 (підпункт 2 п.1 протоколу обшуку від 13-14.1 1.2019), арешт на які було накладено ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 21.11.2019 року у справі № 607/26843/19 в межах кримінального проваження №0000153 від 10.09.2019 року.

Виходячи з ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

13-14.11.2019 слідчим з ОВС першого відділу РКП слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Тернопільській області ОСОБА_5 проведено обшук офісних та складських приміщень за адресою АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні № 0000153, відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 10.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст.212 КК України.
За наслідками обшуку слідчим окрім інших речей та предметів вилучено у ОСОБА_3 грошові кошти в сумі: 5 255 євро, які зберігалися за робочим місцем ОСОБА_3 (підпункт 2 п.1 протоколу обшуку від 13-14.11.2019).
Заявник у клопотанні зазначає про те, що грошові кошти належать ОСОБА_3 та є його власними
Заощадженнями, зазначені грошові кошти ОСОБА_3 з відома та з дозволу директора ПП «Ітака» ОСОБА_6 зберігав по місто роботи в офісному приміщенні, яке перебувало під постійною охороною з метою убезпечити їх від крадіжок. При цьому, 21.11.2019 року під час обшуку приміщень за адресою АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено низку документів, речей, грошові кошти, в тому числі, вилучені у ОСОБА_3 у вказаному вище розмірі, на які ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду по справі № 607/26843/19 було накладено арешт.
Необхідність звернення до суду з даним клопотанням про скасування арешту майна заявник обумовлює тим, що на даний час потреба в арешті вилучених грошових коштів, накладення арешту на які було мотивовано необхідністю збереження,речових доказів, проведения необхідних експертиз у вказаному кримінальному провадженні, відпала, а оскільки зазначені вище вилучені грошові кошти є власними заощадженнями ОСОБА_3 , у органів досудового розслідування в межах кримінального провадження з моменту вилучення грошових коштів, на думку заявника, було достатньо часу проведення всіх необхідних слідчих дій із вилученими коштами (в тому числі і експертиз), та будь-яких доказів незаконності походження даних грошових коштів слідчим та прокурором не здобуто, а подальше утримання вилучених грошових коштів, перешкоджає у здійсненні ОСОБА_3 , передбаченого ст.41 Конституції України права володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, просив клопотання задовольнити та повернути ОСОБА_3 грошові кошти в сумі: 5 255 євро, які зберігалися за його робочим місцем.

В судовому засіданні власник майна ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримали, просили його задовольнити. Слідчий з ОВС 1-го відділу РКП СУФР ГУ ДФС у Тернопільській області ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечував, зазначив, що на даний час слідчими виконано всі необхідні слідчі дії щодо вилучених під час обшуку приміщень за адресою АДРЕСА_2 21.11.2019 року грошових коштів ОСОБА_3 .

Дослідивши доводи клопотання та долучені до нього матеріали, беручи до уваги надані сторонами пояснення, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, вирішуючи питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.
Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, в умовах реалізації учасниками кримінального провадження конституційного принципу змагальності і свободи в наданні ними суду своїх доказів, слідчим суддею вставлені фактичні дані для висновку про відсутність у провадженні обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння особи майном та обумовлювали арешт її майна.

Абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зважаючи на обставини кримінального провадження, із врахуванням досягнення на даний час основних цілей вжиття запобіжних заходів щодо належного особі майна у вигляді, зокрема, щодо накладення арешту майна в розумінні ст.. 170 КПК України, яким є запобігання відчуженню, пошкодженню чи знищенню речового доказу, і того, що такі ризики на даний час усунуто у зв`язку з проведенням необхідних дій з вказаним у клопотанні майном (грошовими коштами) як доказом в межах кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що потреба в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала, відтак, клопотання підлягає задоволенню, а застосований відповідно до ухвали від 21.11.2019 у справі № 607/26843/19 захід забезпечення кримінального провадження скасуванню, а грошові кошти в сумі 5 255 евро, які зберігалися за робочим місцем ОСОБА_3 та є його особистими заощадженнями поверненню ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвокат ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.11.2019 у справі № 607/26843/19, а саме з грошові кошти в сумі 5 255 евро, які зберігалися за робочим місцем ОСОБА_3 , повернувши вказані кошти ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , як власнику вказаних коштів, які є його особистими заощадженнями.

Копію даної ухвали надіслати на адресу заявника ОСОБА_3 - АДРЕСА_3 , адвокату заявника ОСОБА_4 - АДРЕСА_4 , та старшому слідчому з ОВС 1-го відділу РКП СУФР ГУ ДФС у Тернопільській області ОСОБА_5 - м. Тернопіль, вул. Білецька, 1.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1