ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2161/15-к Номер провадження 11-кп/814/327/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» провадження за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 04 листопада 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 10.12.2015 вироком Ленінського районного суду м. Полтави за ч. 3 ст. 187, ст. 71, ст. 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 8 днів з конфіскацією 1/3 частини особистого майна, ухвалою Апеляційного суду Полтавської області даний вирок змінено в частині покарання та вказано вважати засудженим до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 2 дні з конфіскацією 1/3 частини особистого майна;

задоволено подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія (№ 64)» Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України та голови спостережної комісії Подільської районної в м. Полтаві ради про застосування умовно-дострокового звільнення та звільнено ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 10.12.2015, на 1 рік 7 місяців 15 днів.

Задовольняючи подання суд вказав на наявність достатніх підстав стверджувати,що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів виправлення та як особа, що відбула 3/4 частини призначеного покарання з урахуванням перерахунку попереднього ув`язнення в період з 21.04.2015 року по 23.02.2016 року включно та зарахування вказаного часу до строку відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно з ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23.02.2016 року, на підставі ст. 81 КК України, підлягає умовно-достроковому звільненню від невідбутої частини покарання, а подання задоволенню.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 .
Вказує, що ОСОБА_7 за час відбування покарання отримав 5 заохочень, останнє з яких отримано засудженим незадовго до виникнення права на застосування умовно-дострокового звільнення.
Разом із цим, засуджений 3 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, за що на нього обґрунтовано накладалися стягнення, у тому числі 1 раз піддавався одному з найсуворіших видів стягнень поміщення до дисциплінарного ізолятора.
На думку прокурора, наведені дані в своїй сукупності свідчать про нестабільну поведінку засудженого за час відбування покарання.
Зазначає, що враховуючи тяжкість злочину та його суспільну небезпечність, термін покарання, особисте ставлення засудженого до вчиненого в сукупності, неможливо прийти до висновку про те, що останній довів своє виправлення, оскільки його характеристика та матеріали особової справи не доводять сумлінну поведінку та ставлення до праці та до вчиненого діяння засудженого протягом усього строку відбування покарання в цілому.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції прокурор підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав у ній наведених. Засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважають рішення суду законним і обґрунтованим.

Мотиви суду.
Згідно з ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-дострокове звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженого, суд першої інстанції дослідив дані про особу засудженого в їх сукупності, проте не надав їм належної оцінки.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора щодо недоведеності засудженим ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

Так, при вирішенні питання можливості умовно-дострокового звільнення, суд має враховувати дані про особу засудженого протягом всього строку відбування покарання в цілому, що сприятиме найбільш повному та об`єктивному сприйняттю змін в поведінці засудженого, та дозволить встановити чи дійсно засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення чи тільки став на шлях виправлення.

Як вбачається з особової справи засудженого ОСОБА_7 , останній з 11.03.2016 міру покарання відбував в ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)», установлений порядок відбування покарання не порушував, стягнень та заохочень не мав. З 25.03.2016 утримувався в ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)», установлений порядок відбування покарання не порушував, стягнень та заохочень не мав. З 13.05.2016 міру покарання відбуває в ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)», де за час відбування покараннямає 5 заохочень 15.08.2017, 15.05.2018, 15.02.2019, 15.05.2019, 15.08.2019. Поміж тим 3 рази порушував режим відбування покарання та мав стягнення 08.08.2016, 24.03.2017, 20.07.2018, за останнє з яких був поміщений у ДІЗО на 5 діб.

Відповідно до висновку від 20.07.2018 за фактом порушення встановленого порядку відбування покарання ОСОБА_7 не завжди дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Із засудженим ОСОБА_7 неодноразово проводились заходи виховного характеру, роз`яснювались порядок і умови відбування покарання, проте незважаючи на усі застосовані до нього заходи виховного впливу та дисциплінарні стягнення він вперто свідомо продовжує порушувати встановлений порядок відбування покарання. До встановленого порядку відбування покарання ставиться неоднозначно. Мотивом вчиненого дисциплінарного проступку є внутрішні переконання засудженого, який не намагається довести своє виправлення в період відбування покарання, причиною є його психологічна установка на протиправну поведінку. Своєю поведінкою засуджений ОСОБА_7 подає негативний приклад іншим засудженим, чим негативно впливає на процес виправлення та ресоціалізації засуджених, а також може вплинути на оперативну обстановку в установі.

Відповідно до характеристики від 01.10.2019 на даний час ОСОБА_7 дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядку дня установи. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. За станом здоров`я працездатний. Дотримується санітарно-гігієнічних норм. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Працевлаштований в господарчій обслузі установи на посаді робітника їдальні-кухні, до праці та до виконання покладених обов`язків ставиться добре, з поставленими завданнями справляється. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. За час відбування покарання реалізована програма диференційованого виховного впливу "Професія", оволодів робітничою професією "кухар-кондитер" в Полтавському навчальному центрі № 64 при установі. Зарахований до програми диференційованого виховного впливу "Правова просвіта". Заходи виховного характеру відвідує, робить вірні для себе висновки. Підтримує соціально-корисні зв`язки з дружиною та батьками шляхом листування та телефонних розмов. Раз на два місяці зустрічається з ними на тривалих побаченнях. Отримує від них посилки та передачі. За характером спокійний, врівноважений. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки із засудженими позитивного спрямованості. Вину у скоєному злочині визнає, розкаюється. Міру призначеного судом покарання вважає цілком справедливою. Має виконавчий лист на суму 24846 грн. 09 коп., утримано 700 грн. 45 коп., достроково 200 грн. Станом на 18.09.2019 року оцінка стану виправлення "Довів своє виправлення".

Згідно з психологічною характеристикою від 16.09.2019 засуджений ОСОБА_7 має стабільний психоемоційний стан, неконфліктний, зрозумілий у своїх діях, працелюбний. До нього може бути застосована заохочувальна норма у вигляді умовно-дострокового звільнення.

Наведене свідчить про нестабільну поведінку засудженого протягом тривалого строку відбування покарання та колегія суддів констатує, що поведінка засудженого ОСОБА_7 дійсно змінилася на краще, однак такі зміни сталися нещодавно протягом короткого проміжку часу, з огляду на відбуте ОСОБА_7 покарання в цілому, а тому на даний час неможливо переконливо стверджувати, що засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає передчасним рішення суду першої інстанції про можливість звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання умовно-достроково, а тому апеляційні вимоги прокурора підлягають задоволенню, а ухвала районного суду скасуванню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 задовольнити, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 04 листопада 2019 року щодо засудженого ОСОБА_7 скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою в задоволенні спільного подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія (№ 64)» ОСОБА_10 та голови спостережної комісії Подільської районної в м. Полтаві ради ОСОБА_11 про застосування умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4