У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 5 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новодмитрівка Барвінківського району Харківської області, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

* 25.12.2008 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 277, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

* 08.12.2011 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;

* 27.07.2016 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України до арешту строком на 4 місяці;

* 28.09.2016 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, КК України до позбавлення волі строком на 3 роки,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

До обвинуваченого застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою до 15.12.2019 року.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки наявні ризики переховування обвинуваченого від суду, впливу на потерпілих та свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень. Обвинувачений підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, що може побудити його на вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від суду. Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення для отримання матеріальної вигоди, тому існує ризик того, що для задоволення своїх соціально-побутових потреб може вчинити нове корисливе кримінальне правопорушення. Крім того, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, спонукати їх відмовитися від своїх свідчень або змінити їх на його користь, оскільки знає точну адресу проживання потерпілого та свідків. Також, за місцем свого мешкання ОСОБА_4 має негативну характеристику через конфлікт з сусідами та вживанням спиртних напоїв.

Захисник ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд, зобов`язаний, розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до п. п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі Смирнов проти Росії, наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, перелік яких надано у зазначеній статті.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішені питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчинені якого він обвинувачується (до восьми років позбавлення волі); вік та стан здоров`я (пенсійного віку він не досяг, офіційно не працює).

Обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, однак знову вчинив корисливе кримінальне правопорушення, що на думку суду свідчить про систематичність його протиправних дій, та наявності ризику того, що, перебуваючи на волі ОСОБА_4 зможе вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 буде переховуватися від суду, оскільки вчинив тяжке кримінальне правопорушення, покарання за вчинення якого передбачено законом у розмірі до восьми років позбавлення волі, тому наслідки та ризик втечі для обвинуваченого ОСОБА_4 у цьому випадку може бути визнаним, як менш небезпечними, ніж покарання та процедура його відбування.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, тобто не має стійких соціальних зв`язків.

У кримінальному провадженні не допитані потерпілий та свідки, у зв`язку з чим суд доходить до висновку про наявність ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків або перешкоджанню кримінального провадження іншим чином.

У зв`язку з наведеним, є всі підстави вважати що вищезазначені обставини обґрунтовано викладені прокурором про те, що обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись на волі, може ухилитися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому міра запобіжного заходу ОСОБА_4 обрана відповідно до діючого законодавства, виходячи з тяжкості злочину та особи обвинуваченого та зміні не підлягає.

При цьому суд враховує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, але жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на строк 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 331, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» строком на 60 днів, тобто до 10 лютого 2020 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її отримання.

Ухвала може бути оскаржена сторонами до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1