Провадження №1-кп/761/42/2019
В И Р О К
іменем України

26 грудня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 120 121 101 000 006 84, внесеного 07.12.2012 до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Мукачеве Закарпатської області, громадянки України, без освіти, не заміжня, має 4-х неповнолітніх дітей, працююча ФОП, раніше судима 20.04.2012 вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області за ч.1 ст.185 КК України, до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.09.2012 звільнення від відбування покарання з іспитовим строком скасовано, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_3 разом з іншою особою (надалі Особа 1) 17.05.2012 року, приблизно о 18 год. 50 хв., перебуваючи в підземному пішохідному переході на перехресті вулиць Б. Хмельницького, 2 та Хрещатик в м. Києві, звернули увагу на раніше незнайому потерпілу ОСОБА_6 , яка, знаходячись біля торгового кіоску, дістала з сумки гаманець та, розрахувавшись за покупку, знову помістила гаманець до сумки не застібнув її. Побачивши, що потерпіла ОСОБА_6 не застібнула сумку, ОСОБА_7 та ОСОБА 1 вступили в злочину змову, направлену на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА 1, діючи сумісно та узгоджено з ОСОБА_7 з заду підійшла до ОСОБА_6 та впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи згідно попередньої змови, непомітно для ОСОБА_6 просунула свою праву руку до її сумки, звідки за попередньою змовою з ОСОБА_7 , яка в цей час спостерігала за навколишньою обстановкою, щоб в разі небезпеки попередити її, таємно викрала майно, яке належить потерпілій ОСОБА_6 : гаманець фірми «Perfois» вартістю 229 грн., в якому знаходились, гроші в сумі 125 гривень; USBфлеш накопичувач об`ємом 4 Гб., вартістю 50 грн., 100 російських рублів, що по курсу НБУ на час вчинення злочину складало 25 грн., 79 коп, одна молдавська лея, що по курсу НБУ на час вчинення злочину, складало 67 коп., дисконтні картки, квиток на концерт, квитанції видані на ім`я ОСОБА_6 , дві студентські електронні картки для проїзду у Київському метрополітені на травень 2011 року та травень 2012 року, сім-картка оператора мобільного зв`язку «МТС» та кишенькове дзеркальце, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять. Після чого передала гаманець ОСОБА_7 , яка стояла позаду неї.

А всього ОСОБА_7 разом із ОСОБОЮ 1 таємно, за попередньою змовою групою осіб, викрали приватне майно ОСОБА_6 загальною вартістю 441 грн. 41 коп., після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим за власним розсудом.

Таким чином ОСОБА_3 повторно таємно викрала чуже майно (крадіжка), вчинено за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 вину не визнала. Зазначила, що крадіжку гаманця вона не вчиняла, була незаконно затримана працівниками поліції, які підкинули їй гаманець. Уважає, що справа сфальсифікована, а її вина не доводиться жодним доказом.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_3 Каленська стверджувала, що строк притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 сплив, отже справа з цих підстав підлягає закриттю.

Суд, дослідивши у сукупності докази, надані стороною обвинувачення уважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України є доведеною та підтверджується наступними доказами.

Даними, що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення злочину за попередньою кваліфікацією за ч.2 ст.185 КК України крадіжки, яка мала місце 17.05.2012 року та здійснена ОСОБА_3 сумісно з ОСОБА_8 (т.1 а.с.111).

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ), яка зазначила, що у травні 2012 року у неї було викрадено гаманця, який їй повернули працівники міліції. Обставини крадіжки їй не відомі. Все викрадене було повернуто на підставі зберігальної розписки.

Протоколом огляду та вилучення від 17.05.2012 року, даними якого підтверджується, що з сумки ОСОБА_3 ( ОСОБА_10 ) було вилучено гаманець, в якому знаходилось 115 грн., 100 російських рублів, 1 молдавська лея, флешка, студентська проїзна карка, дисконтні картки, електронна картка для проїзду у метро, фото дівчини, перепустка до фітнес центру на ім`я ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , квиток до палацу спорту (т.1 а.с.117).

Протоколом огляду вилучених речей у ОСОБА_3 , які належать потерпілій ОСОБА_6 (т.1 а.с.118).

Даними постанови про приєднання до справи речових доказів від 17.05.2012 року (т.1 а.с.119), згідно до якої речі, що були вилучені у ОСОБА_3 визнано речовими доказами (т.1 а.с.119).

Розпискою у відповідності до якої потерпіла ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ) отримала від слідчого викрадені у неї речі: гаманець, грошові кошти, студентський квиток, картки, видані на її ім`я та інші викрадені речі (т.1 а.с.120-121).

Показаннями свідка ОСОБА_12 що надані ним в судовому засіданні де він прямо вказав на ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , як на тих осіб, що здійснили крадіжку гаманця з сумки потерпілої ОСОБА_13 ( Беньковської), яка мала місце у травні 2012 році в підземному переході на перехресті вул. Богдана Хмельницького та вул.Хрещатик в м.Києві. Свідок вказав, що ОСОБА_14 витягнула гаманець, який одразу передала ОСОБА_15 , а та поклала його до своєї сумки. Після чого він та інші співробітники міліції затримали їх.

Свої показання свідок підтвердив у ході проведення очної ставки з ОСОБА_3 , що підтверджується протоколом від 17.07.2012 року (т.1 а.с.124-125).

Аналогічні показання надали свідки ОСОБА_2 .

Даними протоколу очної ставки від 17.05.2012 року у відповідності до якого ОСОБА_16 підтвердив, що був очевидцем подій, під час яких ОСОБА_8 викрала з сумки потерпілої гаманець, який передала ОСОБА_3 , а та поклала гаманець до своєї сумки.

Показаннями свідка ОСОБА_17 , який підтвердив, що у травні 2012 року у підземному переході на перехресті вул. Богдана Хмельницького та Хрещатик дві жінки Горват та Бринзачка викрали гаманець у потерпілої, яких вони одразу затримали та доставили до райвідділу міліції. В засіданні він прямо вказав на підсудну, як на особу, що вчинила крадіжку гаманця.

Даними, що містяться у протоколі очної ставки від 17.05.2012 (т.1 а.с.130-131) за участю вказаного свідка, де він виклав аналогічні показання.

Показаннями свідка ОСОБА_18 , яка зазначила, що у травні 2012 року приймала участь у слідчих діях під час яких ОСОБА_15 добровільно видала з сумки гаманець з грошима та фотокарткою молодої жінки. Зазначила, що огляд та вилучення речей проводився у присутності понятих.

Отже вина обвинуваченої повністю доведена належними та допустимими доказами, які у сукупності вказують, що ОСОБА_3 є винуватою у вчиненні повторного таємного викрадення чужого майна ( крадіжка), що вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Узгодженність дій про які в судовому засіданні вказали свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_2 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 свідчать про наявність попередньої змови та відповідний розподіл ролей при здійсненні крадіжки.

Отже суд, допитавши обвинувачену, потерпілу, свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, дані, що характеризують особу обвинуваченої, доходить висновку, що вина ОСОБА_3 у повторному таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненому за попередньою змовою групою осіб повністю доведена.

Дії обвинуваченої підлягають кваліфікації за ч. 2 ст.185 КК України.

За вчинення даного злочину вона підлягає покаранню.

Отже сукупністю вищевикладених доказів беззаперечно спростовуються доводи сторони захисту з приводу не визнання вини у вчиненні інкримінованого злочину. Будь-яких даних щодо вчинення відносно ОСОБА_3 незаконних дій з боку працівників міліції судом не встановленою. Зі скаргами на дії працівників міліції обвинувачена не зверталась. Свідки на такі обставини не вказували. Отже відсутні об`єктивні дані, які б підтверджували доводи сторони захисту.

Суд також прийшов до висновку, що вимоги про забезпечення перекладачем є спробою затягування розгляду справи. Обвинувачена ОСОБА_3 є громадянкою України, займається підприємницькою діяльністю на території України, здає податкову звітність, де діловодство ведеться на державній мові, демонструвала у судовому засіданні розуміння державної мови і лише після застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою почала імітувати незнання та нерозумінні української мови.

Оскільки ОСОБА_15 ухилялась від слідства та суду, а тому підстав для закриття справи у відповідності до ст.49 КК України суд не вбачає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої суд визнає наявність у неї статусу багатодітної матері.
Призначаючи ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, обставини, які пом`якшують її покарання, дані про особу обвинуваченої, яка працює, має судимість, на спеціальних обліках не перебуває, є багатодітною матір`ю, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, негативних наслідків від її дій не настало, викрадене повернуто потерпілій.
Реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з метою її виправлення і попередження вчинення нею нових злочинів, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченій необхідно призначити у виді позбавлення волі, визначеному санкцією відповідної частини ст.185 КК України, у межах ближчих до мінімальних.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Мукачівського районного суду від 20.04.2012 року, яким ОСОБА_3 засуджено до покарання у виді позбавлення волі на 1 рік, остаточно визначити до відбування покарання у виді позбавлення волі.

На підставі пункту «в» ст.1 Закону України « Про амністію у 2014 році» звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Визначити долю речових доказів у відповідності до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання до вступу вироку в законну силу. Звільнити ОСОБА_3 з під варти у залі суду.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.349, ст.369-371КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Мукачівського районного суду від 20.04.2012 року, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року та 1 (одного) місяці позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_3 на підставі пункту «в» ст.1 Закону України « Про амністію у 2014 році» від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання до вступу вироку в законну силу, зобов`язавши її з`являтись до суду за першою вимогою.

Звільнити ОСОБА_3 з під варти у залі суду.

Речові докази передані під зберігальну розписку ОСОБА_6 залишити їй же за належністю.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: