Справа № 545/3444/16-к
Провадження № 1-в/545/126/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.06.2020 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

представника Полтавського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області заяву (клопотання) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Курилехівка Полтавського району Полтавської області, українця, громадянина України, середня освіта, працюючого підсобним робітником ФОП « ОСОБА_7 », не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 14 грудня 2016 року за ч.2 ст.286 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 20 серпня 2018 року його умовно-достроково звільнено від відбування основного покарання,

встановив:

У лютому 2020 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою (клопотанням) у який просив звільнити його умовно-достроково від відбування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, призначеного вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 14 грудні 2016 року.
Посилався на те, що на обліку в Державній установі «Центр пробації» в Полтавській області перебуває з 04 вересня 2018 року, і йому залишилося відбути додаткову частину покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки. Вказував, що на даний час працює у фермерському господарстві «Антана» на посаді підсобного робітника. Станом на 28 лютого 2020 року ним відбута половина строку покарання, а тому в силу ст.81 КК України просить звільнити його умовно-достроково від відбування додаткового покарання.
В судовому засіданні засуджений та його захисник клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Представник Полтавського районного відділу Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_6 проти задоволення клопотання не заперечувала.
Прокурор у судовому засіданні заперечив проти клопотання, наголошував, що засуджений скоїв злочин в стані алкогольного сп`яніння, а тому наразі передчасно звільняти останнього від додаткової міри покарання .
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 14.12.2016 року ОСОБА_4 визнано винуватим у скоєнні злочину за ч.2 ст. 286 КК України і призначено йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки (а.с. 82-84).

Наразі ОСОБА_4 перебуває обліку в Полтавському РВ філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області. Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 20 серпня 2018 року ОСОБА_4 звільнено умовно-достроково від відбування основного покарання відповідно до ст. 81 КК України з Державної установи «Машівська виправна колонія (№ 9)» на один рік п`ять місяців три дні із залишенням додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки. Станом на 01 червня 2020 року відбута частина покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом становить один рік дев`ять місяців п`ять днів, а невідбута частина покарання один рік два місяці двадцять п`ять днів.

Відповідно до ст.ст. 537, 539 КПК України, під час виконання вироків, суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Згідно ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно із п.1 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.
За вимогами ч.3 ст.55 КК України при призначенні в якості додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю до позбавлення волі на певний строк - воно поширюється на весь час відбування основного покарання, і крім цього, на строк, встановлений вироком суду, що набрав законної сили. При цьому строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання.
За переконанням суду, за незначний строк, із врахуванням того, що ОСОБА_4 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, в стані алкогольного сп`яніння, неможливо дійти висновку, що засуджений дійсно досяг виправлення, так як суд звертає увагу, що керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 допускав неодноразово і до ухвалення Полтавським районним судом Полтавської області вироку від 14 грудня 2016 року, за що неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП України. Зокрема, постановами суддів Полтавського районного суду Полтавської області від 26 квітня 2011 року, 30 вересня 2011 року та 30 липня 2013 року. 21 червня 2016 року перебування ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння за кермом автомобіля призвело до смерті людини. Таким чином, в поведінці засудженого прослідковується негативна тенденція, яка потягла тяжкі наслідки.

У зв`язку з цим, для того щоб дійти висновку, що засуджений дійсно став на досяг виправлення необхідний більш тривалий час.

Таким чином. суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 своїми діями намагається стати на шлях виправлення. Проте, оскільки висновок суду щодо можливості умовно-дострокового звільнення від додаткової міри покарання повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про особу, є передчасним вважати, що ОСОБА_4 досяг виправлення.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви (клопотання) засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від додаткової міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від додаткової міри покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1