Справа № 451/625/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2020 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000440 від 27.09.2018 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радехів, Львівської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого водієм ФОП « ОСОБА_6 », який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

встановив:

27 вересня 2018 року близько 06:00 години ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2103» д.н.з. НОМЕР_1 , на а/д «Т-14-10» сполученням Червоноград-Броди» в межах населеного пункту Йосипівка Радехівського району Львівської області , рухаючись в напрямку м. Червоноград, грубо порушив вимоги пункту 10.1 Розділу 1 Правил дорожнього руху України затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306, яким передбачено, що перед початком руху,перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, що призвело до зіткнення з автомобілем марки «Део Нексія»» д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в напрямку м. Радехів, яким керував ОСОБА_5 , внаслідок чого автомобіль «Део Нексія» змінив траєкторію свого руху та виїхав на ліву смугу руху автодороги на напрямку м. Радехів Львівської області,де здійснив зіткнення із автопоїздом «Рено Преміум 440» НОМЕР_3 із причепом «Бодекс КІС 3WA» н.з. НОМЕР_4 , який рухався в напрямку м. Червоноград під керуванням ОСОБА_7 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у виді: закритої черепної мозкової травми у вигляді струсу головного мозку,що відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, закритий перелом лівого наколінника зі зміщенням, та які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений за ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тілесне ушкодження середньої тяжкості.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за обставин вказаних в обвинувальному акті визнав повністю. Пояснив суду, що 27.09.2018 близько 06.00 год. він, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2103» д.н.з. НОМЕР_1 в с. Йосипівка Радехівського району Львівської області перед зміною напрямку руху не врахував дорожню обстановку здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_5 який отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. Вказав, що готовий виплатити потерпілому кошти за завдану шкоду, однак розмір шкоди вказаний у позовній заяві є занадто високим, зокрема згідний сплатити потерпілому 23439 грн. матеріальної шкоди на лікування та 50000 гривень вартості автомобіля, в решті просив у задоволені позову відмовити.
Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, засуджує такі свої дії, жалкує про вчинене та розуміє серйозність наслідків цих дій. Просив суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 в ході розгляду справи підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті а саме щодо обставин вчинення злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України ОСОБА_4 . Просив суд задовольнити поданий ним цивільний позов та стягнути з ОСОБА_4 23439 грн. матеріальної шкоди на лікування,завданої спричиненими тілесними ушкодженнями, 100000 грн вартості автомобіля «Део Нексія» який подальшій експлуатації не підлягає, 40000 грн вартості втрачених бджолосімей та 60000 грн моральної шкоди. Додатково пояснив, що вартість лікування у сумі 23439 грн. ним вказано з урахуванням наявних чеків на придбання ліків, вартість автомобіля вказано з урахуванням його середньої вартості на ринку, оскільки такий автомобіль подальшій експлуатації не підлягає. Крім цього він являється власником пасіки та оскільки на протязі довготривалого часу перебував на лікуванні вартість втрачених бджолосімей становить 40000 гривен. Завдану моральну шкоду оцінює у 60000 тисяч гривень. Просив суд задовольнити позовну заяву, щодо призначеного покарання ОСОБА_4 поклався на думку суду.
Оскільки обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор та потерпілий також не оспорювали встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тілесне ушкодження середньої тяжкості.
При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу винного, який свою вину визнав повністю, критично відноситься до вчиненого і наслідків своїх дій, не заперечує в подальшому частково відшкодувати матеріальну шкоду та витрати на лікування потерпілого, раніше несудимий, на обліках в наркологічному і психоневрологічному кабінетах не перебуває, працевлаштований, за місцем проживання та за місце праці характеризується позитивно.
Суд також враховує досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 згідно з якою встановлено середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства та окремих осіб.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому у відповідності до ч. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.
З урахуванням наведеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами, що є достатнім для виправлення та перевиховання, запобігання вчиненню ним нових злочинів, що відповідає особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.
Разом з тим, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, виключно позитивні характеризуючи дані про особу винного, який на час розгляду справи повністю визнав свою вину, а отже, готовий нести кримінальну відповідальність, ставлення винного до вчиненого та його наслідків, пом`якшуючу обставину у вигляді щирого каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, позицію потерпілого, який при призначенні покарання поклався на думку суду, а також всі обставини справи в сукупності, суд дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без відбування покарання, а тому вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, що буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів.
Щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди 60 000 грн., 23439 грн. відшкодування матеріальної шкоди на лікування, 100000 вартості автомобіля марки «Део Нексія», 40000 грн. вартості втрачених бджолосімей , то суд вважає, що такий підлягає до часткового задоволення.
Так, у відповідності до вимог ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст. 1187 ЦК України).
За загальним правилом статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до роз`ясень, викладених у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Відповідно до п.9 Постанови Пленуму ВСУ N 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Під час судового розгляду встановлено, що позивачу (потерпілому) ОСОБА_5 , внаслідок незаконних дій відповідача (обвинуваченого) ОСОБА_4 , завдано моральну шкоду, яка полягає у моральних стражданнях через ушкодження його здоров`я та порушення установленого способу життя. Суд бере до уваги характер вчиненого діяння обвинуваченим, а саме, що вчинений ним злочин характеризується необережною формою вини, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, та з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що позовну вимогу щодо стягнення з відповідача моральної шкоди слід задовольнити частково у розмірі 30000 грн.
Позивач в позовній заяві посилається на те, що у зв`язку з лікуванням він поніс витрати в сумі 23439 грн.
Оглянувши надані позивачем ОСОБА_5 касові чеки про придбання медикаментів суд дійшов висновку, що такі не можуть бути прийняті як належні докази понесених позивачем витрат саме на придбання ліків, необхідних для його лікування, оскільки не надано рецептів на придбання саме тих лікарських засобів, які зазначені в наданих позивачем касових чеках, а тому дана позовна вимога до задоволення не підлягає.
Позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача вартості автомобіля марки «Део Нексія» в сумі 100000 гривень, на думку суду не підлягають до задоволення, оскільки ОСОБА_5 в судовому засіданні не надано належних доказів реальної вартості автомобіля марки «Део Нексія», що дає підстави для відмови у задоволенні вимог в цій частині.
Крім цього, в ході розгляду справи судом не встановлено причинно наслідкового зв`язку з вчиненням ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та втратою бджолосімей, вартість яких ОСОБА_5 оцінює в розмірі 40000 грн , а тому в цій частині позов до задоволення не підлягає.
Процесуальні витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого в користь держави відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ч. 9 ст.100 КПК України.
Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Червоноградського районного суду Львівської області від 13.11.2018, на автомобіль марки «ВАЗ 2103» д.н.з НОМЕР_1 - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України
Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Червоноградського районного суду Львівської області від 13.11.2018, на автомобіль марки «Део Нексія» д.н.з. НОМЕР_2 - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України
Підстав, передбачених ст. ст. 176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.
Керуючись ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування основного покарання у вигляді одного року позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі вимог ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Іспитовий строк засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення цього вироку.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення інженерно-транспортної експертизи в розмірі 2355,15 грн, транспортно трасологічної експертизи в розмірі 2145 грн., авто технічної експертизи технічного стану транспортного засобу в розмірі 1430 грн., авто-технічної експертизи технічного стану транспортного засобу в розмірі 1430 грн., а всього в розмірі 7360,15 (сім тисяч триста шістдесят гривень п`ятнадцять копійок)
Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Червоноградського районного суду Львівської області від 13.11.2018, на автомобіль марки «ВАЗ 2103» д.н.з НОМЕР_1 , 1997 р.в. - скасувати.
Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Червоноградського районного суду Львівської області від 13.11.2018, на автомобіль марки «Део Нексія» д.н.з. НОМЕР_2 - скасувати.
Речові докази:
- автомобіль «ВАЗ 2103» д.н.з. НОМЕР_5 , який зберігається на території РадехівськогоВП Червоноградського ВП ГУ НП у Львівської області, повернути ОСОБА_4
- автомобіль «Део Нексія» д.н.з. НОМЕР_2 , який зберігається на території РадехівськогоВП Червоноградського ВП ГУ НП у Львівської області повернути ОСОБА_8
-автомобіль «Рено Преміум 440» д.н.з. НОМЕР_3 із причепом «Бодекс КІС ЗWA р.н. НОМЕР_4 , який переданий на зберігання ОСОБА_7 - залишити останньому.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_10 задовольнити частково.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 завдану моральну шкоду в розмірі 30 000 (тридцяти тисяч) грн. У решті позову відмовити за недоведеністю позовних вимог.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Кам`янка -Бузький районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.
Суддя ОСОБА_1