Справа № 450/2098/19 Провадження № 1-кс/450/1144/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про застосування заходу забезпечення кримінального провадження

04 жовтня 2019 року слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю: старшого слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУНП України у Львівській області ОСОБА_3 , прокурора Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши в м. Пустомити клопотання старшого слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУНП України у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження за ч. 1, 2 ст. 307 КК України, внесено до ЄРДР за № 0000510 від 04.04. 2019 року, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави,

яке надійшло на розгляд слідчого судді 04.10. 2019 року,

встановив:
суб`єкт звернення просить суд застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пустомити Львівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, інвалідом не являється, маючий на утриманні неповнолітнього сина 2004 року народження, депутатом, адвокатом та нотаріусом не є, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно ст.89 КК України, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів; визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних громадян.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали, слідчий просить суд його задоволити з наведених у письмовому клопотанні підстав.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 клопотання слідчого заперечив, вважає що такий запобіжний захід як домашній арешт, в цьому випадку, усунене ризики визначені законом.

Проаналізувавши матеріали клопотання судом встановлено такі обставини:

Згідно повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 04.10.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні таких злочинних діянь:

ОСОБА_5 , з метою збуту наркотичного засобу «бупренорфін», обіг якого обмежений, в порушення вимог ст.7 та ст.25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», придбавши у невстановленої досудовим слідством особи, перевіз до місця свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , зберігав за місцем свого проживання з метою збуту наркотичний засіб «бупренорфін», здійснював його фасування, огортання захисним упакуванням, та за місцем свого проживання збував нарктичний засіб «бупренорфін».

21.06.2019 ОСОБА_5 , маючи умисел на збут наркотичного засобу «бупренорфін», з корисливою метою, приблизно о 12:00 год., перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , збув ОСОБА_7 (який залучений до конфіденційного співробітництва) за грошові кошти в сумі 200 грн. наркотичний засіб «бупренорфін», який згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів містить бупренорфін, що відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, масою 0,0017 грам, який ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції.
ОСОБА_5 , повторно, з метою збуту наркотичного засобу «бупренорфіну», обіг якого обмежений, в порушення вимог ст.7 та ст.25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», придбавши у невстановленої досудовим слідством особи, перевіз до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , зберігав за місцем проживання з метою збуту наркотичний засіб «бупренорфін», здійснював його фасування, огортання захисним упакуванням та за місцем свого проживання збув нарктичний засіб «бупренорфін» за ціною 200 гривень.

27.07.2019 ОСОБА_5 , маючи умисел на збут наркотичного засобу «бупренорфін», повтороно, з корисливою метою, біля 11:35 год. перебуваючи за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , збув ОСОБА_7 (який залучений до конфіденційного співробітництва) за грошові кошти в сумі 200 грн. наркотичний засіб «бупренорфін», який, згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, містить бупренорфін, що відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, масою 0,0014 грам, який ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції.
Крім цього, ОСОБА_5 , повторно, з метою збуту наркотичного засобу «бупренорфіну», обіг якого обмежений, в порушення вимог ст.7 та ст.25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», придбавши у невстановленої досудовим слідством особи, перевіз до місця свого проживання, що за адресою за адресою: АДРЕСА_1 , зберігав за місцем проживання з метою збуту наркотичний засіб «бупренорфін», здійснював його фасування, огортання захисним упакуванням та будучи за місцем свого проживання збув нарктичний засіб «бупренорфін» за ціною 200 гривень.

03.10.2019 ОСОБА_5 , маючи умисел на збут наркотичного засобу «бупренорфін», повтороно, з корисливою метою, біля 11:00 год. перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , збув ОСОБА_7 (який залучений до конфіденційного співробітництва) за грошові кошти в сумі 200 грн. наркотичний засіб «бупренорфін», який ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції.
21.06.2019 ст. слідчим СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_3 було проведено огляд місця події, в ході якого ОСОБА_7 добровільно надав з метою вилучення згорток із вмістом предмету схожого на частину таблетки, у якій згідно висновку експерта Львівського НДЕКЦ МВС України від 02.07.2019 № 3/751, виявлено бупренорфін. Бупренорфін відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. Маса бупренорфіну становить 0,0017 грам, який останній повідомив, що придбав у ОСОБА_5 .
Окрім цього, 27.07.2019 ст. слідчим СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_3 було проведено огляд місця події в ході якого ОСОБА_7 добровільно надав з метою вилучення згорток із вмістом предмету схожого на частину таблетки, у якій згідно висновку експерта Львівського НДЕКЦ МВС України від 04.09.2019 № 3/934, виявлено бупренорфін, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. Маса бупренорфіну в досліджуваній порошкоподібній речовині білого кольору становить 0,0014 грам, яку останній вказав, що придбав у ОСОБА_5 .
03.10.2019. ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

04.10.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

У відповідності до ч. 4 ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1, 2 ст. 307 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є тяжким злочином.

Згідно протоколу допиту підозрюваного від 03.10. 2019 року ОСОБА_5 вину у чиненні інкримінованого йому злочину визнає частково, в частині зберігання наркотичних речовин.

З протоколу допиту свідка від 03.10. 2019 року слідує, що ОСОБА_5 неодноразово збував наркотичні засоби шляхом їхнього продажу.

Положеннями ч. 1 та ч. 3 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

При розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор довів обґрунтованість підозри висунутої затриманому.

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При обранні запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Також, обґрунтованими є доводи слідчого про те, що підозрюваний може переховуватись від досудового слідства і суду, впливати на потерпілих та свідків, чи продовжити злочинну діяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Тримання під вартою не повинно бути продовжене лише через очікуване покарання у вигляді позбавлення волі (Leteliier v.France (Летельєр проти Франції), §51; LA, v.France (LA. проти Франції), §104; Prencipe v.Monaco (Прансип проти Монако), §79; Tiron v.Romania (Тирон проти Румунії), §§41-42).

Ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Becciev v.Moldova (Бекчієв проти Молдови), §59).

Ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Jarzynski v.Poland (Яжинський проти Польщі) §43).

Однак зі плином часу, інтереси слідства стають недостатніми для тримання підозрюваного під вартою; за нормального перебігу подій ризики зменшуються з часом, завдяки проведенню дізнання, перевірок, дачі показань (Clooth v.Belgiu (Клоот проти Бельгії), §44).

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою (W v.Switzerland, 14379/88, 26 січня 1993 року).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

Ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою (Neumeister v.Austria (Коймайетер проти Австрії), §10).

Згідно п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь, який може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованих йому діянь підтверджується отриманими у провадженні доказами, які надані слідчим та долучені до клопотання.

Протоколом огляду місця події від 03.10. 2019 року підтверджується факт вилучення в підозрюваного за місцем його проживання наркотичних засобів, що не заперечує особисто підозрюваний.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеної, зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Судом враховано, що ОСОБА_5 вчинив не один епізод тяжких злочинів, що стосується розповсюдження, тобто збуту наркотичних засобів, по трудовому договору не працю, згідно ст. 89 КК України раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину. З матеріалів клопотання слідує, що свідки у кримінальному провадженні співпрацювали з органами досудового слідства. Тому, підозрюваний перебуваючи, перебуваючи на волі, матиме можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні шляхом впливу на свідків,

На цій стадії досудового слідства, крім іншого, суд враховує і тяжкість покарання за вчиненні злочини, яке можливе у виді десяти років позбавлення волі. Тому, підозрюваний може вжити заходів з метою переховування від суду.

Щодо підозрюваного є наявність обґрунтованої підозри, яка підтверджена зазначеними у клопотанні доказами, в також наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання цим та іншим ризикам шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу. А відтак, слідчий суддя приходить до висновку щодо підозрюваному слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів з визначення розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України є необхідним визначити підозрюваному заставу, з урахуванням майнового стану підозрюваного, застава визначається у розмірі сорока прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( 76840,00 грн.), що відповідає п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України. Запропонований слідчим розмір застави не може бути визначений, оскільки на думку суду є надто великим для підозрюваного.

На підставі викладеного, керуючись ст. 233-236, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:
клопотання старшого слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу задоволити, задоволити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів з 04. 10. 2019 року 16:00 год до 16: 00 год. 02.12. 2019 року включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 76840,00 грн (сімдесят шість тисяч вісімсот сорок грн. 00 копійок) .

Роз`яснити ОСОБА_5 , що він має право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі. У випадку внесення застави у встановленому цією ухвалою розмірі ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти негайно.

У випадку внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_5 буде покладено обв`язки:

прибувати до слідчого та суду із встановленою періодичністю, визначеною слідчим чи суддею;

не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 02.12. 2019 року.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.

Ухвала суду в частині взяття під варту підлягає виконанню негайно.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та скерувати начальнику ЛСІ УДДУ з ПВП Львівської області для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1