Код суду 233 Справа № 233/1195/20
Вирок
Іменем України
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, одруженого, який має дружину інваліда 2 групи та малолітню дитину: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює слюсарем КП «СЄЗ Костянтинівської міської ради», є учасником бойових дій, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
12 жовтня 2019 року приблизно о 13 годині 30 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , керуючи технічно справним легковим автомобілем марки «PEUGEOT 307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю приблизно 58 км/год по проїжджій частині пр. Ломоносова м.Костянтинівка Донецької області з боку вулиці Європейська в бік вул. Мірошниченка м.Костянтинівка Донецької області. В цей же час, попереду по проїжджій частині вул. Героїв Праці м. Костянтинівка Донецької області, перед перехрестям з проспекту Ломоносова м. Костянтинівка, на червоне світло світлофора, стояв легковий автомобіль «MERCEDES-BENZ 230 Е», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 .
ОСОБА_6 , керуючи легковим автомобілем марки «PEUGEOT 307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , діючи у порушення вимог пунктів 12.4, 12.9б, 8.7.3г)е), 8.10 Правил дорожнього руху України, які регламентують: п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год», п. 12.9. б): «Водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил», п. 8.7.3. ґ), е) «Сигнали світлофора мають такі значення: ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух», п. 8.10. «У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів»; належним чином не стежачи за дорожньою обстановкою та не реагуючи на її зміну, діючи з необережності, проявляючи кримінально протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення дорожньо-транспортної події, належним чином не переконавшись, що його подальший рух не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, здійснюючи рух на червоне світло світлофора, розташованого на перехресті пр. Ломоносова та вул. Героїв Праці м. Костянтинівка, не переконався в безпеці руху, зокрема - не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху, продовжив рух на заборонений сигнал світлофора, виїхав на перехрестя пр. Ломоносова та Героїв Праці, де в цей час здійснював рух на зелений сигнал світлофора та виконував лівий поворот легковий автомобіль «MERCEDES-BENZ 230 Е», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , та здійснив зіткнення з легковим автомобілем «MERCEDES-BENZ 230 Е», реєстраційний номер НОМЕР_2 .
В результаті вказаної дорожньо-транспортної події при контактуванні транспортних засобів, водію автомобіля «MERCEDES-BENZ 230 Е», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 , були спричинені наступні тілесні ушкодження: перелом правої половини дуги 2-го шийного хребця, осколковий внутрішньосуглобовий перелом лівої латеральної маси 1-го крижового хребця, перелом лівої бокової маси 2-5 крижових хребців, багатоуламковий внутрішньосуглобовий перелом тіла лівої лонної кістки, який поширюється на тіло лівої клубової кістки і верхньої гілки лонної кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, подвійний перелом лівої лоно-сідничної гілки перелом переднє і задньої колон лівої вертлюжної западини, які утворилися від дії тупих предметів, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля в момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які вимагають для свого лікування строк тривалістю більше 21 дня.
В умовах даної дорожньої обстановки водій легкового автомобіля марки «PEUGEOT 307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути вище зазначеної події, шляхом належного виконання вимог пунктів 12.4, 12.9. б), 8.7.3. г), е), 8.10 Правил дорожнього руху України.
Допущені водієм ОСОБА_6 порушення вимог пунктів 12.4, 12.9. б), 8.7.3. г), е), 8.10 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та суспільно-небезпечними наслідками у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі не оспорював обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив, що 12 жовтня 2019 року він рухався на власному технічно справному автомобілі «PEUGEOT» по пр. Ломоносова в м.Костянтинівка. Того дня погода була сонячна, видимість для нього не обмежена. Перед перехрестям вул. Фрунзе і пр. Ломоносова за метрів 30 він побачив жовтий сигнал світлофора, у зв`язку з чим, намагаючись пригальмувати автомобіль, заметушився та помилково замість педалі гальма нажав на газ. Таким чином виїхав на перехрестя і зіштовхнувся з автомобілем «MERCEDES». Від удару, його автомобіль занесло вліво. Удар прийшовся передньою правою частиною його автомобіля в бокову ліву частину автомобіля потерпілого зі сторони водія. Після він вискочив з автомобіля і побіг до автомобіля потерпілого, де побачив його на передньому пасажирському сидінні. Потім викликали швидку і працівників поліції, потерпілого госпіталізували. Щиро шкодує про те, що сталося, просить вибачення у потерпілого та просить суворо його не карати. Цивільний позов потерпілого визнав частково, заявлену потерпілим моральну шкоду в розмірі 30 000 гривень він добровільно відшкодував; позов в частині стягнення солідарно з нього та Моторного (транспортного) страхового бюро України грошових коштів в розмірі 58 423, 00 грн. за автомобіль та з нього за придбання ліків в розмірі 27 155,00 грн. не визнає, оскільки він є учасником бойових дій, а отже завдані збитки повинен відшкодовувати Моторне (транспортне) страхове бюро України; в частині стягнення з нього витрат за проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 1500,00 грн. та судового збору у розмірі 1697,00 грн. і 50,00 грн. позовні вимоги потерпілого визнає.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 12 жовтня 2019 року він рухався на технічно справному автомобілі «MERCEDES» по вул. Героїв Праці. На перехресті з пр. Ломоносова він очікував зеленого сигналу світлофора. Коли загорівся для нього зелений сигнал світлофора, він почав повільний рух та коли вже був по середині проїжджої частини, почув удар, від якого його відкинуло на пасажирське сидіння. Він самостійно намагався вилізти з автомобіля, але не зміг, оскільки зажало ногу. Цивільний позов підтримує у повному обсязі. Моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн. обвинувачений йому сплатив. Він до сих пір лікується від отриманої травми, купляє ліки за рекомендаціями лікарів. Автомобіль його відновленню не підлягає, оскільки відновлювальні роботи перевищують вартість самого автомобіля. Просить покарати обвинуваченого на розсуд суду.
Встановивши, правильність розуміння обвинуваченим ОСОБА_6 і потерпілим ОСОБА_4 суті обставин скоєння кримінального правопорушення, відсутність сумнівів в добровільності і істинності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.
Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 , в інкримінованому кримінальному правопорушенні, знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 286 КК України - як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України (в редакції від 01.07.2020 р.) є кримінальним проступком, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, данні про особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, та дружину інваліда 2-ї групи, є учасником бойових дій.
Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає - щире каяття, добровільне відшкодування потерпілому моральної шкоди.
Згідно ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом не встановлено.
Відповідно до досудової доповіді з інформацією про соціально - психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_6 , складеної Костянтинівським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області, рівень ризику вчинення останнім повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється як низький. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе, та не становить високої небезпеки для суспільства.
Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Тож, враховуючи вищенаведені обставини, та приймаючи до уваги досудову доповідь з інформацією про соціально - психологічну характеристику особи обвинуваченого ОСОБА_6 , з урахуванням його особистих даних, який до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, характеризується за місцем мешкання та роботи позитивно, працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину та дружину інваліда 2-ї групи, є учасником бойових дій, щиро покаявся у вчиненому, враховуючи думку потерпілого ОСОБА_4 ; суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде призначення покарання йому у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст.286 КК України, яка діяла на час вчинення ним кримінального правопорушення, тобто до 01 липня 2020 року, виходячи з положень ст.5 КК України, відповідно до якої, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
При цьому, суд вважає недоцільним позбавляти ОСОБА_6 права керування транспортними засобами, оскільки кримінальне правопорушення останній вчинив з необережності, жодного разу не притягувався до відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, бо прокурор не довів зворотне під час судового розгляду, під час вчинення кримінального правопорушення не перебував в стані сп`яніння.
Потерпілим ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 та Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої йому кримінальним правопорушенням на загальну суму 117 078,00 гривень. Відповідно до позовних вимог потерпілий ОСОБА_4 просить стягнути на його користь: - солідарно з Моторного (транспортного) страхового бюро України і ОСОБА_6 вартість автомобіля в розмірі 58 423,00 грн., - з ОСОБА_6 витрати за експертне автотоварознавче дослідження в розмірі 1500 ,00 грн., - з ОСОБА_6 витрати на лікування в розмірі 27 155,00 грн., - з ОСОБА_6 сплачений ним судовий збір в розмірі 1697,00 грн. і 50,00 грн. ( т.2 а.п. 19-59, 86-88).
Представник цивільного відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_8 , в судове засідання не з`явився, надав суду відзив та заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутність. Окрім того, просив відмовити потерпілому ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог до Моторного (транспортного) страхового бюро України в повному обсязі, оскільки позивачем по справі не доведено та не вказано правових підстав для стягнення регламентної виплати на підставі ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, відповідно до ст. 30 зазначеного Закону, для визначення розміру регламентної виплати потрібно визначити утилізаційну вартість транспортного засобу «Мерседес», державний номер НОМЕР_2 , після дорожньо-транспортної пригоди. Позивачем ОСОБА_4 , не доведено яку саме утилізаційну вартість має транспортний засіб «Мерседес», державний номер НОМЕР_2 після дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого МТСБУ не може нести відповідальність у розмірі ринкової вартості транспортному засобу «Мерседес», державний номер НОМЕР_2 ( т.2 а.п.80-81).
Обвинувачений ОСОБА_6 цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 визнав частково. Заявлену потерпілим моральну шкоду в розмірі 30 000 гривень відшкодував добровільно. Цивільний позов потерпілого в частині стягнення солідарно з нього та Моторного (транспортного) страхового бюро України грошових коштів в розмірі 58 423, 00 грн. за автомобіль та з нього за придбання ліків в розмірі 27 155,00 грн. не визнає, оскільки він є учасником бойових дій, а отже завдані збитки повинен відшкодовувати Моторне (транспортне) страхове бюро України. В частині стягнення з нього витрат за проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 1500,00 грн. та судового збору у розмірі 1697,00 грн. і 50,00 грн. позовні вимоги потерпілого визнає.
З огляду на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_6 цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 та повне не визнання цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 цивільним відповідачем Моторним (транспортним) страховим бюро України, в судовому засіданні були дослідженні наступні документи, а саме:
- копія посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 від 24 листопада 2015 року, відповідно до якої ОСОБА_6 , має статус учасника бойових дій ( т.1 а.п. 89);
- копії фіскальних та касових чеків, доданих до позовної заяви, які підтверджують факт придбання у період з 13 жовтня 2019 року по 29 лютого 2020 року лікарських препаратів та медичних засобів у зв`язку з лікуванням потерпілого ОСОБА_4 ( т.2 а.п.24-30);
- копія виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №7315, виданої КЗ «Дніпропетровською обласною клінічною лікарнею ім. І.І.Мечникова», відповідно до якої ОСОБА_4 з 15 жовтня 2019 року по 06 грудня 2019 року перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні травматології та ортопедії № 1 внаслідок отримання травми 12 жовтня 2019 року в результаті ДТП з діагнозом: Політравма. ЗЧМТ. Струс ГМ. Закрита хребетна травма. Перелом правої половини дуги С2 хребця. Заочеревинна гематома. Закритий багатоуламковий внутрішньосуглобовий перелом лівої лонної, сідничної кісток зі зміщенням уламків. Закритий вертикальний перелом крижа з задовільним стоянням уламків. Закритий перелом лівої вертлюгової западини зі зміщенням уламків. (т.2 а.п.31-32);
- копія довідки №241 про тимчасову непрацездатність студента, учня технікуму, професійно-технічного училища про хворобу, карантин і інші причини відсутності дитини, яка відвідує школу, дитячий дошкільний заклад, видана лікарем ОСОБА_9 КНП «БЛІЛ Костянтинівської міської ради» 15 жовтня 2019 року, відповідно до якої ОСОБА_4 в період часу з 12 жовтня 2019 року по 15 жовтня 2019 року був звільнений від занять внаслідок ДТП, яке сталось 12 жовтня 2019 року, під час якої отримав множинну травму;
- копія довідки №412 про тимчасову непрацездатність студента навчального закладу 1-1V рівнів акредитації, про хворобу, карантин і інші причини відсутності дитини, яка відвідує загальноосвітній начальний заклад, дошкільний навчальний заклад, видана лікарем ОСОБА_10 КЗ «Дніпропетровською обласною клінічною лікарнею ім. І.І.Мечникова» 06 грудня 2019 року, відповідно до якої ОСОБА_4 в період часу з 15 жовтня 2019 року по 09 грудня 2019 року був звільнений від занять, відвідувань навчального закладу;
- копія виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1539, відповідно до якої ОСОБА_4 в період часу з 18 лютого 2020 року по 27 лютого 2020 року перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні травматології КНП «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №16» «ДМР», діагноз: посттравматичний остеохондроз шийного відділу хребта, зрошений перелом дужки С2, комбінована контрактура шийного відділу хребта, наслідки перенесеної черепно мозкової травми головного мозку (12.10.2019 р.) з церебрастенічним синдромом, з помірним порушенням статико - динамічної функції хребта, неправильне зрощені переломи кісток таза з деформацією тазового кільця, (лівої лобкової і сідничної кісток з поширенням на дно лівої вертлюжної западини), посттравматичний деформуючий артроз лівого кульшового суглоба 1 ступеня, посттравматичний деформуючий артроз лобкового злучення, комбіновані контрактури обох кульшових суглобів, вкорочення лівої нижньої кінцівки на 1,5 см., з помірним порушенням функції опори ходи (т.2 а.п.35-36);
- копія довідки від 14.10.2019 року №161 ЛДЦ «Ваше здоров`я», відповідно до якої вартість проведеної ОСОБА_4 14 жовтня 2019 року комп`ютерної томографії склала 2000,00 грн.( т.2 а.п.37);
- копія договору №471 від 18 жовтня 2019 року на виконання медичних послуг, відповідно до якого вартість стаціонарного лікування потерпілого ОСОБА_4 у КЗ «Дніпровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» склала 2722,80 грн. і 3176,60 грн. (т.2 а.п.38-40);
- копія звіту експертного автотоварознавчого дослідження №49/20 від 16 березня 2020 року, відповідно до якого вартість ремонтно відновлювальних робіт автомобіля «MERCEDES-BENZ 230 Е», реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 281 793, 66 грн. Ринкова вартість автомобіля «MERCEDES-BENZ 230 Е», реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент ДТП склала 58 423, 00 грн. Вартість матеріального збитку заподіяного власникові автомобіля «MERCEDES-BENZ 230 Е», реєстраційний номер НОМЕР_2 приймається на рівні ринкової вартості авто на момент ДТП і складає 58 423,00 грн.( т.2 а.п.41-59).
Вирішуючи заявлений у справі цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.
Частиною 2 ст.127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень...
Статтею 1166 ЦК України встановлені підстави відповідальності за завдану майнову шкоду: особа, яка завдала шкоду, зобов`язана відшкодувати її в повному обсязі.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, до якого відносяться транспортні засоби, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право тощо) володіє транспортним засобом.
В судовому засіданні встановлено, що автомобіль «PEUGEOT 307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2004 року випуску, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого 30.10.2013 року ОСОБА_11 , Pl. Pilsudskiego 4, НОМЕР_5 , належить Piotrowicz Zbigniew Marcin т.1 а.п. 34-37) перебуває у фактичному користуванні у ОСОБА_6 .
Матеріальна відповідальність власників наземних транспортних засобів регулюється Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» від 01.07.2004 р.(далі - Закон).
Згідно ст.9 Закону розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих складає 50 тисяч гривень на одного потерпілого, розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих 100 тисяч гривень на одного потерпілого.
Відповідно до ст. 41 Закону Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначеним Законом, у разі її заподіяння особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону.
Відповідно до п.13.1 ст.13 Закону учасники бойових дій, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.
Як встановлено в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 є учасником бойових дій, відповідно до посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 від 24 листопада 2015 року, відповідно шкоду слід відшкодовувати Моторному (транспортному) страховому бюро України в межах страхової суми визначеної ст.9 Закону.
Статтею 23 Закону встановлені умови і підстави відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого. Відповідно до п.23.1 ст. 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою або стійкою втратою працездатності, а також моральна шкода.
З огляду на вищенаведене, враховуючи вимоги ст.13 Закону, статус обвинуваченого ОСОБА_6 , який є учасником бойових дій, позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_6 в частині відшкодування витрат на лікування у розмірі 27 155,00 гривень не підлягають задоволенню, з огляду на пред`явлення позову до не належного відповідача.
Крім того, статтею 30 Закону встановлені умови і підстави відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу. Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди ( п.30.1).
В той же час, відповідно до п.30.2 ст.30 Закону, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Враховуючи не доведенність потерпілим ОСОБА_4 вартості автомобіля «MERCEDES-BENZ 230 Е», реєстраційний номер НОМЕР_2 до дорожньо - транспортної пригоди, встановити розмір відшкодування різниці між його вартістю до і після ДТП, яка підлягає стягненню з МТСБУ, не можливо, а отже не можливо встановити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, відшкодування якої покладається на винну особу, відповідно до ст.1194 ЦК України. У зв`язку з чим, позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та Моторного (транспортного) страхового бюро України в частині відшкодування матеріальної шкоди за автомобіль в розмірі 58 432,00 грн. задоволенню не підлягають з огляду на їх не доведенність.
Відповідно до розписи потерпілого ОСОБА_4 останній отримав 23 червня 2020 року від обвинуваченого ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000,00 грн.
З огляду на повне відшкодування обвинуваченим ОСОБА_6 моральної шкоди, завданої потерпілому ОСОБА_4 у розмірі 30 000,00 гривень, суд, на підставі ст.255 ЦПК України, закриває провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 в частині відшкодування моральної шкоди. При цьому суд роз`яснює потерпілому ОСОБА_4 право на звернення до суду з заявою про повернення судового збору, сплаченого за позовні вимоги немайнового характеру в частині відшкодування моральної шкоди.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до ст.ст.122,124 КПК України, слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , з якого стягнути на користь держави 2826 гривень 00 копійок за проведення судово - автотехнічної експертизи № 6168 від 02 грудня 2019 року та 2826 гривень 00 копійок за проведення судово- автотехнічної експертизи № 6401 від 23 грудня 2019 року, а всього в розмірі 5652 гривні 00 копійок, а також на користь потерпілого ОСОБА_4 за проведення експертного автотоварознавчого дослідження №49/20 від 16 березня 2020 року в розмірі 1500 гривень.
На підставі ч.4 ст.174 КПК України, підлягає скасуванню арешт, накладений ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2019 року.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 50, 65- 67 КК України, ст.ст.349, 366-368, 371, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд,
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , Моторного (транспортного) страхового бюро України в частині відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням відмовити.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 в частині відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 30 000 гривень - закрити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2019 року, на :
- автомобіль «MERCEDES-BENZ 230 Е», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1989 року випуску, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого 03.01.2019 року ТСЦ 1442, належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- автомобіль «PEUGEOT 307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2004 року випуску, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого 30.10.2013 року ОСОБА_11 , АДРЕСА_2 , належить Piotrowicz Zbigniew Marcin, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та перебуває у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
- автомобіль «MERCEDES-BENZ 230 Е», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебуває у ОСОБА_4 та автомобіль «PEUGEOT 307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у ОСОБА_6 - вважати повернутими за належністю;
- відеореєстратор Hikvision Digital video Recorder model: DVR 0804 LE-AS, який зберігається у ОСОБА_12 - залишити йому, як законному володільцю;
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави (балансовий рахунок: 3111 «Надходження до загального фонду державного бюджету», код бюджетної класифікації доходу : 24060300 «Інші надходження») процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 5652 (п`ять тисяч шістсот п`ятдесят дві ) гривні 00 копійок
Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 1500 ( однієї тисячі п`ятсот) гривень.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана, з підстав передбачених ст. 394 КПК України, до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1