СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/6657/20
пр. № 1-кп/759/974/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2020 за № 0000945, за обвинуваченням:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оліївка Олександрійського р-ну Кіровоградської обл., українця, громадянина України, який здобув повну середню освіту, не працює, розлучений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 06.07.2001 Олександрійським міським судом Кіровоградської обл. за ч. 2 ст. 81 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 461 КК України (в редакції 1960 року) звільнений від відбування покарання, з встановленням іспитового строку на 1 рік;
- 10.02.2005 Олександрійським міським судом Кіровоградської обл. за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання, з встановленням іспитового строку на 1 рік;
- 01.12.2010 Шевченківським районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 187; ст. 69; ч. 2 ст. 289; ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць;
- 15.02.2015 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст.186; ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Городниця Новоград-Волинського р-ну Житомирської обл., українця, громадянина України, який здобув повну середньою освіту, не працює, розлучений, має двох дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без місця реєстрації, зі слів проживає за адресою: АДРЕСА_3 , згідно зі ст. 89 КК України раніше не судимий.
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

інші учасники провадження:

потерпілий ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, у невстановлені місці та час, з метою покращення свого матеріального становища, вирішили, із застосуванням насильства, здобувати кошти третіх осіб, усвідомлюючи при цьому наслідки кримінальної відповідальності, вступивши тим самим між собою в попередню злочинну змову.
Так, 15.02.2020 приблизно о 22 год. 00 хв., знаходячись неподалік станції метро «Житомирська», що по пр. Перемоги, 134 у місті Києві, ОСОБА_3 , разом з ОСОБА_4 , звернули увагу на раніше незнайомого їм ОСОБА_10 , який перебував у парковій зоні неподалік станції метро «Житомирська», майном якого вирішили незаконно заволодіти.
З метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння чужим майном, діючи спільно згідно досягнутої раніше домовленості, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 15.02.2020 приблизно о 22 год. 00 хв. підійшли до потерпілого, після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діючи узгоджено, усвідомлюючи наслідки злочинних дій, застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, вчинили напад на ОСОБА_10 , шляхом нанесення йому ударів в область голови та грудної клітини, у зв`язку з чим останній втратив рівновагу та впав на землю, після чого нанесли йому ще декілька ударів по різним частинам тіла, внаслідок чого, потерпілий втратив свідомість.
У подальшому, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , подолавши в такий спосіб опір потерпілого ОСОБА_10 , з метою подальшого обернення на свою користь, перевірили вміст кишень потерпілого, в яких знайшли мобільний телефоном «Xiomi Note 8 Neptune Blue 4GB Ram 64 GB ROM», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , із захисним склом в силіконовому чохлі чорного кольору, вартістю 5357 грн; грошові кошти в сумі 500 грн; банківську картку «Альфа - банк» на ім`я ОСОБА_10 , які належали потерпілому ОСОБА_10 , а всього майна на загальну суму 5857 грн 00 к.
Отримавши в такий спосіб доступ до чужого майна, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втекли, разом із викраденим чужим майном.
Згідно з висновком експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 042-659-2020, при зверненні за медичною допомогою - 16.02.2020 у ОСОБА_10 мали місце: закрита травма обличчя - потрійний перелом нижньої щелепи в ділянці суглобових відростків та між 42 та 43 зубами, гематома м`яких тканин обличчя зліва, садно під лівим оком. Вказані ушкодження за ступенем тяжкості у своїй сукупності відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я понад 21 добу.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а саме: у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а саме: у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, визнав та показав, 15.02.2020 у вечірній час він разом з ОСОБА_4 знаходився біля станції метро «Житомирська», що по пр. Перемоги, 134 у місті Києві, де зустріли ОСОБА_10 , з яким познайомилися та всі разом пішли до кафе вживати алкоголь. Після цього вони разом вийшли з кафе та зупинилися неподалік від нього. Під час спілкування ОСОБА_10 почав провокувати та ображати ОСОБА_4 . Між ними зав`язався конфлікт, який тривав приблизно 5-10 хв. та під час якого ОСОБА_4 та ОСОБА_10 побилися. При цьому, ОСОБА_4 один раз ударив ОСОБА_10 рукою в область голови. Від удару ОСОБА_10 впав на землю. Після того як ОСОБА_10 підвівся, конфлікт вичерпався. Через деякий час ОСОБА_10 знову почав провокувати та ображати ОСОБА_4 і він, ОСОБА_3 , наніс ОСОБА_10 кілька ударів руками по голові та щелепі. В цей час ОСОБА_4 відлучився. ОСОБА_10 впав на землю, а він забрав речі ОСОБА_10 , а саме мобільний телефон, гаманець та банківську картку. Навушників та грошових коштів у ОСОБА_10 не було, він їх не забирав. ОСОБА_4 не бачив як він забирав речі у ОСОБА_10 . Коли ОСОБА_4 повернувся, вони разом попрямували в район Нивок, а потерпілий залишився лежати на землі. По дорозі вони зайшли до кількох магазинів, купили сигарети та цукерки, при цьому розраховувалися банківською карткою ОСОБА_10 . ОСОБА_4 знав, що банківська картка і мобільний телефон належать ОСОБА_10 . Мобільний телефон ОСОБА_10 вони продавали разом, отримані кошти розділили між собою. Попередньої змови про побиття та пограбування ОСОБА_10 між ним та ОСОБА_4 не було. У вчиненому розкаюється. Просив суд суворо не карати.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України визнав та показав, 15.02.2020 у вечірній час він разом з ОСОБА_3 знаходився біля станції метро «Житомирська», що по пр. Перемоги, 134 у місті Києві, де зустріли ОСОБА_10 , з яким познайомилися і який запросив їх до кафе. При цьому, грошей у ОСОБА_10 не було і у кафе розраховувалися він та ОСОБА_3 . Після цього вони разом вийшли з кафе та зупинилися неподалік від нього. Під час спілкування ОСОБА_10 почав його провокувати та ображати. Між ними зав`язався конфлікт, під час якого він вдарив ОСОБА_10 у обличчя. ОСОБА_10 схопився за нього і вони разом впали на землю. Після цього вони піднялися та продовжили спілкування, конфлікт вичерпався. Через деякий час він відійшов на 7-8 м. і стояв до ОСОБА_3 та ОСОБА_10 спиною. Почув сутичку, коли він розвернувся, то ОСОБА_10 лежав на землі. Після цього, він та ОСОБА_3 пішли в сторону Нивок. Коли вони ішли, то ОСОБА_3 показав йому мобільний телефон та банківську картку, які належали ОСОБА_10 . Вони зайшли до кількох магазинів, купили сигарети та цукерки, при цьому розраховувалися банківською карткою ОСОБА_10 . Мобільний телефон ОСОБА_10 вони продавали разом, отримані кошти розділили між собою. Попередньої змови про побиття та пограбування ОСОБА_10 між ним та ОСОБА_3 не було. У вчиненому розкаюється. Просив суд суворо не карати.
Оцінюючи показання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , надані в судовому засіданні, суд дійшов до висновку, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, визнали частково.

Разом з цим, не зважаючи на те, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їм складі злочину фактично визнали частково, їх вина в повному обсязі підтверджується сукупністю досліджених у ході судового слідства доказів, які узгоджуються між собою і не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 показав, що раніше з обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 він не був знайомий. 15.02.2020 він мав короткий робочий день і вирішив зустрітися з друзями у кафе, що розташоване біля станції метро «Житомирська», де він разом з трьома своїми друзями випили 2 пляшки горілки. Після цього, вони вийшли з кафе, друзі поїхали. Він залишився чекати знайомого. Коли чекав, то кількома фразами перекинувся з ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , які теж стояли біля кафе. З ними він у кафе не заходив і алкогольні напої не вживав, у приміщенні кафе їх не бачив. А ні ОСОБА_3 , а ні ОСОБА_4 він не ображав. Після цього він пішов у сквер, що біля автосалону «Інфініті». Він почув, що за ним хтось іде. Він обернувся і побачив трьох осіб, двоє з них - обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та ще одна незнайома йому особа. ОСОБА_4 наніс йому один удар рукою у обличчя, від якого він впав на землю. Після цього, ОСОБА_3 почав наносити йому удари кулаками по голові, обличчю та тулубу. Він прикривався руками. ОСОБА_3 перевіряв вміст його кишень та з кишень його штанів витягнув мобільний телефон, банківську картку, гаманець, у якому були грошові кошти приблизно 500 грн. Навушники були у внутрішній кишені куртки, після нападу вони теж зникли. Не виключає того, що під час його побиття навушники могли випасти. На даний час йому мобільний телефон повернуто слідчим.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що вона працює касиром у магазині, що розташований біля станції метро «Житомирська». У лютому 2020 року у вечірній час до магазину зайшли двоє чоловіків, як вона пізніше дізналася це були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вони купували цукерки та сигарети. За товар - цукерки вони розраховувалися банківською карткою, оскільки сума була незначна, а за сигарети вони не змогли розрахуватися, бо термінал запросив доступ до пін коду. Чоловіки сказали, що карта належить дружині і пін коду вони не пам`ятають.

Судом також досліджені докази сторони обвинувачення, які зібрані в ході досудового розслідування та ретельно перевірені в ході судового слідства, а саме:

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16.02.2020 відповідно до якого о/у ВКП Святошинського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_13 прийнято заяву від ОСОБА_10 про те, що 15.02.2020 за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 134, поблизу автосалону «Інфініті» невідомі особи відкрито заволоділи його майном, а саме: грошовими коштами приблизно 500 грн, мобільним телефоном «Xiomi Note 8» та банківськими картками (т. 1 а.п. 53);

- протокол огляду місця події від 16.02.2020, план-схему до даного протоколу, відповідно до якого об`єктом огляду є ґрунтова ділянка місцевості, яка розташована за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 134. Поруч з автосалоном «INFINITI» розташована паркова зона. З лівої сторони знаходиться огорожа кондитерської, з правої сторони розміщена сітка металева, яка огороджує паркову зону та стоянку автомобілів. Під час огляду місця події нічого не виявлено та не вилучено (т. 1 а.п. 54-59);

- копія документу на мобільний телефон «Xiomi Note 8 Neptune Blue 4GB Ram 64 GB ROM», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 (т. 1 а.п. 63);
- довідка № 18671-23.1 від 21.02.2020, видана АТ «Альфа-Банк», відповідно до якої в АТ «Альфа-Банк» 16.02.2017 укладено договір з ОСОБА_10 та відкрито рахунок № НОМЕР_3 у валюті «гривня» та оформлено карти № НОМЕР_4 (активна), строк дії карти 28.02.2025, та № НОМЕР_5 (активна), строк дії карти 29.02.2020 року. По вказаному рахунку було здійснено операції - 15.02.2020 в період часу з 23 год. 07 хв. 25 с. до 23 год. 22 хв. 15 с. здійснювалися покупки у магазинах «Випічка», «Магазин 0887» та «Фуршет» (т.1 а.п. 64, 65-67);
- протокол огляду місця події від 19.02.2020, відповідно до якого місцем огляду є службовий кабінет № 8, який розташований на другому поверсі Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, що по пр. Перемоги, 109 в м. Києві. У кабінеті присутній громадянин ОСОБА_14 , який пояснив, що мобільний телефон «Xiomi Note 8», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , він придбав у магазині «Мобільна точка», що по пр. Свободи, 22 в м. Києві. Під час огляду місця події було вилучено вказаний мобільний телефон, який поміщено до пакету та скріплено печаткою і підписами понятих та слідчого (т. 1 а.п. 68-71);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 29.02.2020 та додаток до нього відеозапис проведеної слідчої дії, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_10 в присутності понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 впізнав особу під № 4, а саме ОСОБА_4 за сукупністю рис обличчя, зростом, середньою тілобудовою як особу, яка 15.02.2020 приблизно о 22 год. 00 хв. нанесла йому декілька ударів в обличчя, після яких він впав на землю (т. 1 а.п. 72-76);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 29.02.2020 та додаток до нього відеозапис проведеної слідчої дії, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_10 в присутності понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 впізнав особу під № 1, а саме ОСОБА_3 за сукупністю рис обличчя як особу, яка 15.02.2020 приблизно о 22 год. 00 хв. нанесла йому тілесні ушкодження та відкрито заволоділа його майном (т. 1 а.п. 77-81);

- висновок експерта № 042-659-2020 від 06.04.2020 та медична документація на ім`я ОСОБА_10 , відповідно до яких дані наданої медичної документації свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою 16.02.2020 о 08 год. 33 хв. у ОСОБА_10 мала місце: закрита травма обличчя - потрійний перелом нижньої щелепи в ділянці суглобових відростків та між 42, 43 зубами, гематома м`яких тканин обличчя зліва, садно під лівим оком. Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, свідчать про те, що спричинені вони однократною травмуючою дією тупого предмету в ділянку нижньої щелепи зліва при розімкнутих верхньої та нижньої щелепах, могли утворитися в указаний термін, тобто 15.02.2020 року. Морфологічні властивості виявленого перелому дозволяють стверджувати, що як відновлення анатомічної цілісності вказаної кіски так і відновлення функції нижньої щелепи буде спостерігатися у строк понад 21 добу, та саме з цього строку, обчислювати тривалість розладу здоров`я, як критерію визначення ступеню тяжкості. Вказані ушкодження за ступенем тяжкості у своїй сукупності відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я понад 21 добу (т. 1 а.п. 61, 62, 101-115, 116-120).

Показання потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_12 узгоджуються з письмовими доказами, які ретельно досліджені в ході судового розгляду, та не суперечать один одному.

Щодо твердження сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не надано жодного належного і допустимого доказу того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вступили між собою у попередню змову, то такі твердження сторони захисту спростовуються ретельно перевіреними та дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, показами самих обвинувачених, потерпілого та свідка ОСОБА_12 , відповідно до яких обвинувачений ОСОБА_4 знав і розумів, що ОСОБА_3 викрав речі потерпілого ОСОБА_10 , при цьому ОСОБА_4 жодних дій щодо повернення речей не вжив, а навпаки, разом з ОСОБА_3 розраховувалися банківською картою у магазині та разом продали мобільний телефон потерпілого, а грошові кошти від його продажу розділили між собою.

До того ж, таку позицію сторони захисту суд розцінює як намагання пом`якшити кримінальну відповідальність за діяння, яке інкримінується обвинуваченим.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи практику ЄСПЛ, суд дійшов до переконання, що в цілому спосіб отримання доказів у даному кримінальному провадженні був справедливий, а відтак, вказані вище докази суд визнає належними, допустимими, достовірними та кладе їх в основу обвинувального вироку.

Щодо заволодіння обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 навушниками «Xiomi Redmi», чорного кольору, вартістю 649 грн, які належать потерпілому ОСОБА_10 , то слід зазначити, що даний факт не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16.02.2020, ОСОБА_10 повідомив про відкрите заволодіння його майном, а саме: грошовими коштами приблизно 500 грн, мобільним телефоном «Xiomi Note 8» та банківськими картками (т. 1 а.п. 53). Також у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 показав, що не виключає можливості того, що навушники під час побиття могли випасти. Крім того, жодних документів про придбання навушників «Xiomi Redmi» потерпілим не надано.
За таких обставин, з пред`явленого обвинувачення підлягає виключенню майно, а саме: навушники «Xiomi Redmi», чорного кольору, вартістю 649 грн.
Таким чином, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 15.02.2020 приблизно о 22 год. 00 хв., знаходячись біля станції метро «Житомирська», що по пр. Перемоги, 134 у м. Києві, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, вчинив напад на ОСОБА_10 з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за попередньою змовою групою осіб, а саме з ОСОБА_4 , а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 187 КК України.

Також, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_4 15.02.2020 приблизно о 22 год. 00 хв., знаходячись біля станції метро «Житомирська», що по пр. Перемоги, 134 у м. Києві, вчинив напад на ОСОБА_10 з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за попередньою змовою групою осіб, а саме з ОСОБА_3 , а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 187 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних та обставини, які пом`якшують та обтяжують їх покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є рецидив злочинів.

Відповідно до ст. 66 та 67 КК України обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у частковому визнанні винуватості; відсутність обставин, які пом`якшують його покарання, та наявність обставини, яка обтяжує його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він розлучений, пільгами не користується, не працює, має місце реєстрації у Кіровоградській області, за даними облікової документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про осудність, раніше неодноразово судимий, зокрема, за злочини проти власності, має незняту і непогшену судимість.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 187 КК України в межах, установлених у санкції ч. 2 ст. 187 КК України, а саме: у виді позбавлення волі із конфіскацією майна, що належить йому на праві власності, оскільки, на думку суду, його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким; ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у частковому визнанні винуватості; відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він розлучений, має двох малолітніх дітей, пільгами не користується, не працює, без місця реєстрації та постійного місця проживання, за даними облікової документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про осудність, раніше не судимий згідно зі ст. 89 КК України.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 187 КК України в межах, установлених у санкції ч. 2 ст. 187 КК України, а саме: у виді позбавлення волі із конфіскацією майна, що належить йому на праві власності, оскільки, на думку суду, його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

При цьому, суд не знаходить правових підстав для призначення ОСОБА_4 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом (ст. 69 КК України), яке, на думку сторони обвинувачення, може бути призначено обвинуваченому, оскільки таке покарання може бути призначене лише у випадку наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та з урахуванням особи винного, чого під час розгляду кримінального провадження судом не було встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України (т. 1 а.п. 121, 122, 123-126, 127, 128).
Також суд вважає за необхідне стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості (т. 1 а.п. 120).
Враховуючи викладене та керуючись ст. 369-371, 373, 374, 376, 377 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 3 (три) місяці із конфіскацією майна, що належить йому на праві власності.
Запобіжний захід застосований до ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його фактичного затримання, тобто з 29.02.2020 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років із конфіскацією майна, що належить йому на праві власності.
Запобіжний захід застосований до ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його фактичного затримання, тобто з 29.02.2020 року.

Речові докази:

- мобільний телефон «Xiomi Note 8 Neptune Blue 4GB Ram 64 GB ROM», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , синього кольору в силіконовому чохлі чорного кольору, який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_10 , - залишити у належного володільця ОСОБА_10 ;
- мобільний телефон «Бравіс», imei: НОМЕР_6 , з сім-карткою мобільного оператора «Київстар», зарядний пристрій до мобільного телефону, шнурки з взуття, брелки, ремінь, запальничка, які вилучені 29.02.2020 у ОСОБА_3 під час його затримання, поміщені до сейф пакету № 3486760 та передані до кімнати зберігання речових доказів Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, - повернути належному володільцю ОСОБА_3 ;
- мобільний телефон марки «Нокіа», imei: НОМЕР_7 , з сім-карткою мобільного оператора «Лайфсел», мобільний телефон марки «Нокіа», imei: НОМЕР_8 , без акумулятора, сумка через плече, два гаманці чорного кольору, набір дисконтних карток з магазинів, викрутка, компас, лупа, зошит із записами, ремінь, шнурки, які вилучені 29.02.2020 у ОСОБА_4 під час його затримання, поміщені до сейф пакету № 4467096 та передані до кімнати зберігання речових доказів Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, - повернути належному володільцю ОСОБА_4 .
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, 1796 (одну тисячу сімсот дев`яносто шість) грн 90 к.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1