ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 13.04.2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено подання начальника Хотинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області ОСОБА_8 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 26 березня 2018 року.

Скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено засудженого ОСОБА_7 в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 26 березня 2018 року, у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з моменту фактичного затримання засудженого.

На вказану ухвалу суду від 13.04.2020 року засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу районного суду щодо нього скасувати.

В обґрунтування своїх апеляційних доводів ОСОБА_7 посилається на те, що районний суд не взяв до уваги характер правопорушень, за які на нього було складено адміністративні постанови, які не свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, а доводять наявність у нього шкідливих звичок паління та зловживання алкоголем.

ЄУНСС №724/339/18 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_9
КП №11-кп/822/254/20 Суддя - доповідач: ОСОБА_1
Категорія ст. 78 КК України
Таким чином вважає, що наявність у нього шкідливих звичок, поряд із виконанням ним покладених на нього судом обов`язків, не є достатніми підставами для скасування судом звільнення від відбування покарання і його направлення для відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, думку засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини в ній зазначені, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, судові рішення суду першої інстанції перевіряються апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст. 370, 372 КПК України ухвала суду про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення особи для відбування покарання призначеного за вироком суду має бути постановлена згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду з наведенням в ній належних і достатніх мотивів її постановлення.

Статтею 75 КК України визначено право суду при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи на прийняття рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Одночасно, згідно ч.1 ст.76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до вимог ст. 78 КК України, для того, щоб скасувати рішення про звільнення засудженого від відбування покарання і направити останнього відбувати його, необхідна сукупність відповідних підстав, передбачених вказаним законом, а саме, що б: засуджений не виконував покладені на нього обов`язки; систематично вчинював правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення; його поведінка свідчила про небажання стати на шлях виправлення.

Статтею 166 Кримінально-виконавчого кодексу України регламентовано, що у разі якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань визначений Інструкцією, затвердженою наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань Міністерства внутрішніх справ №270/1560 від 19.12.2003 року (далі за текстом Інструкція), яка діяла станом на 2018 р.

Пунктами 5.2 Розділу 5 цієї Інструкції було передбачено, що якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження (додаток 43 до цієї Інструкції) про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання (частина перша статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України. Якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання (додаток 44 до цієї Інструкції) про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Отже, за змістом ч.2 ст.78 КК України та ст.166 КВК України, а також Інструкції подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання органом пробації може бути внесено до суду лише в разі якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення проти громадського порядку, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Мотивуючи оскаржуване рішення про скасування звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , районний суд послався на те, що постановою інспектора сектору пробації від 11.06.2018 року було встановлено дні явки засудженого на реєстрацію, а саме другий понеділок кожного місяця, з чим він був ознайомлений (а.п.9). Проте засуджений протягом встановленого судом строку випробування зазначені обов`язки не виконував й 08.10.2018 року до контролюючого органу виконання покарань для реєстрації не з`являвся без поважних причин, за що було винесено застереження у виді письмового попередження та роз`яснено, що у разі подальшого невиконання обов`язків, порушення умов відбування покарання, а також систематичного вчинення адміністративних правопорушень відносно нього буде подане до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного судом покарання, а також була проведена профілактична бесіда, в ході якої засуджений особисто попереджався про скасування звільнення від відбування покарання, у разі вчинення дій, що свідчать про небажання стати на шлях виправлення. (а.п.10)

Вирішуючи питання щодо скасування звільнення від відбування покарання, районний суд дійшов висновку, що засуджений протягом іспитового строку певних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став і під час іспитового строку скоїв 4 адміністративних правопорушень, передбачених КУпАП, за що застосовувалось відносно нього адміністративне стягнення (а.с.12-15).

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками районного суду, оскільки вони є передчасними та необґрунтованими, не підтверджуються матеріалами провадження, з огляджу на таке.

Апеляційним судом встановлено, що вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 26 березня 2018 року ОСОБА_7 було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання: 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину (кримінального правопорушення), і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця свого проживання.

Постановою інспектора сектору пробації від 11.06.2018 року було встановлено дні явки засудженого на реєстрацію, а саме другий понеділок кожного місяця, з чим він був ознайомлений (а.п.9).

Апеляційний суд вважає, що представник уповноваженого органу з питань пробації, звертаючись до районного суду з поданням та порушуючи питання про скасування звільнення ОСОБА_7 від покарання з випробуванням, без достатніх на це підстав посилався на невиконання засудженим обов`язку періодичної явки для реєстрації до органу пробації, оскільки після письмового попередження та проведення профілактичної бесіди, в ході якої засуджений особисто попереджався про скасування звільнення від відбування покарання, у разі вчинення дій, що свідчать про небажання стати на шлях виправлення, ОСОБА_7 аналогічних порушень не вчиняв і матеріали справи таких відомостей не містять.

За таких обставин доводи представника органу пробації про порушення засудженим ОСОБА_7 обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до органу пробації, є безпідставними.

Непереконливими є також є доводи подання органу пробації про систематичне вчинення засудженим ОСОБА_7 адміністративних правопорушень.

Як вбачається із матеріалів провадження, за період перебування на обліку засуджений ОСОБА_7 за даними Хотинського відділення поліції чотири рази притягувався до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, а саме: 19.07.2018 року за ст. 178 ч. 1 КУпАП; 19.07.2018 року за ст. 175-1 КУпАП; 12.02.2020 року за ст. 178 ч. 1 КУпАП; 12.02.2020 року за ст. 175-1 КУпАП.

В той же час, відповідно до ст.39 КУпАП, якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню.

Таким чином, на думку колегії суддів, на час звернення органу пробації до суду, ОСОБА_7 вже не міг вважатись особою, яка була піддана адміністративному стягненню 19.07.2018 року за ст. 178 ч. 1 КУпАП та ст. 175-1 КУпАП, оскільки минули строки, передбачені ст.39 КУпАП.

Враховуючи вищенаведені вимоги законів, відповідно до яких систематичність можуть створювати факти притягнення до адміністративної відповідальності три та більше разів, суд першої інстанції на час ухвалення рішення не міг посилатись на притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності у якості підстави для скасування звільнення від відбуття покарання.

Таким чином матеріали справи відносно ОСОБА_7 не містять відомостей та підтверджень про вчинення ним трьох і більше разів правопорушення проти громадського порядку, що потягли за собою адміністративні стягнення, у зв`язку з чим доводи подання органу пробації про наявність підстав для скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням є такими, що не ґрунтуються на законі, а подання є передчасним.

Колегія суддів вважає, що районний суд, задовольняючи подання органу пробації, не звернув уваги на конкретні обставини справи та прийняв передчасне рішення, яке визнається апеляційним судом не законним, у зв`язку з чим не може залишатись в силі та підлягає скасуванню.

З огляду на встановлені апеляційним судом обставини, враховуючи те, що органом пробації та прокурором не доведений факт небажання засудженого стати на шлях виправлення, як того вимагає п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 23 жовтня 2003 року, апеляційний суд приходить висновку про відсутність достатніх та законних підстав для задоволення подання органу пробації та направлення засудженого для відбування покарання.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 13.04.2020 року про скасування щодо ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання начальника Хотинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області ОСОБА_8 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 26 березня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя: Судді:

__________________ ____________________ __________________ ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3