Справа № 161/3193/20 Провадження №11-сс/802/154/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
представників володільця майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , представника ТОВ «ПАРМА ГРУП» ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна (ЄРДР № 0000850),
В С Т А Н О В И В
Слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором ОСОБА_8 , звернулася до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням, в якому просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: сушильний комплекс, який складається із столу подачі сировини з написом «DKM WOOD», теплегенератора, тунельної пічки,сушильного барабана, труб пневмотранспортеру, основного циклону, бункера накопичувача, електричної шафи, системи циклонів з бункером та вібростола, прес «Firma «WEKTOR» №234-2009», брикетну лінію, яка складається з брикету вальної машини «EKOBRIK» 2013 РТВ 1.00.00.000, електричної шафи, шнекового транспортера для тирси, витяжної установки для газів з вентилятором та трубопроводами, пакувальну лінію «устаткування плівко зварювальне МТУ - 15Т-Р, 2017 року», автоматичну торцювальну плиту, тирсо-брикет у кількості 400 шт., паперові етикетки з надписами на іноземній мові у кількості 1000 шт., одну поліетиленову упаковку з тирсо-брикетом у кількості 12 шт., вагою 10 кг з етикеткою на іноземній мові, що перебували у володінні ФОП ОСОБА_11 з метою збереження речових доказів.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2020 року в задоволенні клопотання слідчого про арешт вищевказаного тимчасово вилученого майна, відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді:
- прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує на його незаконність та необґрунтованість через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що суб`єкти підприємницької діяльності ОСОБА_12 та ОСОБА_11 займаються виробництвом деревного вугілля без відповідних дозвільних на це документів, що створює небезпеку для життя, здоров`я людей та довкілля. А в ході санкціонованого обшуку складського приміщення, за місцем здійснення такої підприємницької діяльності, було виявлено та вилучено брикетну лінію, яка визнана речовим доказом, містить доказове значення у даному кримінальному провадженні, а тому існує доцільність у накладенні на неї арешту.
- представник ТОВ «ПАРМА ГРУП» ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна скасувати, постановити нову ухвалу, якою це ж клопотання задовольнити. Подану ним апеляцію обґрунтовує тим, що слідчим суддею при розгляді заявленого клопотання не було з`ясовано законного власника виявленого та тимчасово вилученого майна в рамках даного кримінального провадження, як і не з`ясовано на якій правовій підставі ФОП ОСОБА_11 користується виробничим приміщенням, в якому виявлене це обладнання. Також вказує, що таке майно є доказом виявлення ознак вчинення інших злочинів, а тому арешт є необхідним з метою збереження такого обладнання як речового доказу та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення у випадку заявлення цивільного позову.
Представник ТОВ «ПАРМА ГРУП» ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, подав на адресу апеляційного суду клопотання про розгляд скарги у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, представників володільця майна, які проти задоволення апеляційних скарг заперечили, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

У справі №5-162кс(15)17 від 14 вересня 2017 року Верховний Суд зазначає, що правом на звернення до суду вищої інстанції забезпечені не лише підозрюваний, обвинувачений, а і категорія «інші особи» у розумінні п.10 ст. 393 КПК України, яка охоплює і тих учасників кримінального провадження, прав, свободи чи інтересів яких стосується судове рішення.

Як убачається із змісту поданої апеляційної скарги, ТОВ «ПАРМА ГРУП» опозиціонує себе власником частини виявленого та вилученого в ході обшуку майна, а саме: брикетної лінії.

Згідно із ч.2 ст.131 КПК України, одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Арешт майна допускається, в тому числі, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На думку апеляційного суду, за наслідками розгляду клопотання, слідчим суддею враховано наведені вище положення кримінального процесуального закону.

Так, з матеріалів клопотання убачається, що у провадженні СУ ГУНП у Волинській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 18 грудня 2019 року в ЄРДР за №0000850 з попередньою кваліфікацією за ч.1 ст.241 КК України (забруднення атмосферного повітря).
19 лютого 2020 року ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області було надано слідчому ОСОБА_10 , або за його дорученням іншому слідчому дозвіл на проведення обшуку складського приміщення, загальною площею 199,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить Любомльській районній спілці споживчих товариств на праві колективної власності та яке використовує у своїй протиправній діяльності ОСОБА_11 на підставі договору оренди № 18 від 31 травня 2019 року.
Проте, в ході розгляду даного клопотання встановлено, що фактично обшук слідчим органу досудового розслідування був проведений у складському приміщенні площею 385 кв.м. із контейнерною площадкою за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить Любомльській районній спілці споживчих товариств та яке орендується ОСОБА_12 , згідно договору №18 від 28 грудня 2019 року, де і було виявлено та вилучено майно, на яке просить накласти арешт слідчий.
Тобто, дозвіл на обшук вказаного складського приміщення слідчим суддею або ж володільцем майна не надавався, а тому вилучення майна відбулося без законних на те підстав.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про відсутність правових підстав для задоволення заявленого слідчим клопотання про арешт майна, а відповідно і поданих апеляційних скарг.

Окрім того, доводи апелянта - представника ТОВ «ПАРМА ГРУП», викладені у поданій ним апеляційній скарзі щодо доцільності та необхідності накладення арешту на таке майно, обґрунтовані не потребами досудового розслідування даного кримінального провадження за ч.1 ст.241 КК України (забруднення атмосферного повітря), а захистом інтересів товариства з приводу неповернення ФОП ОСОБА_11 переданого в оренду обладнання, що виходить за межі даного провадження, не узгоджується із вимогами ст.2 і ст.ст.171-173 КПК України та підлягає вирішенню у іншій юридичній площині.

Відтак, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , представника ТОВ «ПАРМА ГРУП» ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: