Справа № 692/20/20
Провадження № 1-кс/692/40/20
У Х В А Л А
13 березня 2020 року смт Драбів
В обґрунтування клопотання вказав, що 15.07.2019 року до Драбівського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення про те, що в 2018 році в м. Київ, невстановлена особа підробила виписку з історії хвороби № 677/18 від 23.02.2018 року Інституту нейрохірургії НАМН України ім. академіка А.П. Ромоданова на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка стала підставою для необґрунтованого встановлення йому комісією групи інвалідності та подальшого нарахування підвищеної пенсії, як інваліду війни, інших соціальних виплат та пільг, за встановленим статусом.
В ході досудового розслідування встановлено, що на початку квітня 2018 року ОСОБА_6 знаючи, про відсутність підстав для визначення йому групи інвалідності та встановлення ступеню втрати працездатності, умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання грошових коштів, усвідомлюючи завідомо неправдивий характер надаваних відомостей, надав до Комунального некомерційного підприємства ДРР «Драбівська центральна районна лікарня», що в смт Драбів Черкаської області завідомо підроблений офіційний документ - виписку із історії хвороби № 677/18 від 23.02.2018 виданої Інститутом нейрохірургії академіка А.П. Ромоданова Національної Академії Медичних Наук України, що в м. Києві по вул. Мануїльського, 32 (діюча назва даного медичного закладу Державна Установа «Інститут нейрохірургії ім. акад. А.П. Ромоданова Національної академії медичних наук України», що в м. Києві по вул. Платона Майбороди, 32).
У подальшому на підставі вище зазначеного документа ОСОБА_6 , комісією Комунального закладу «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради» було необґрунтовано встановлена ІІI група інвалідності в зв`язку із захворюванням пов`язаним із захистим Батьківщини, безтерміново та 50% ступеню втрати професійної працездатності.
Він же умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, з метою отримання грошових коштів, усвідомлюючи завідомо неправдивий характер надаваних раніше відомостей, достовірно знаючи, про відсутність підстав для визначення йому групи інвалідності та встановлення ступеню втрати працездатності, надав до Комунального некомерційного підприємства ДРР «Драбівська центральна районна лікарня», що в смт Драбів Черкаської області завідомо підроблений офіційний документ - завідомо підроблений офіційний документ - виписку із історії хвороби № 677/18 від 23.02.2018 виданої Інститутом нейрохірургії академіка А.П. Ромоданова Національної Академії Медичних Наук України, що в м. Києві по вул. Мануїльського, 32 (діюча назва даного медичного закладу Державна Установа «Інститут нейрохірургії ім. акад. А.П. Ромоданова Національної академії медичних наук України», що в м. Києві по вул. Платона Майбороди, 32), дочекався нарахування йому згідно наказу військового комісара Черкаського ОВК від 07.09.2018 року № 319 одноразову грошову допомогу на його особистий рахунок у сумі 440 500 грн. що на момент вчинення злочину становить 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, чим спричинив державі матеріальні збитки у великих розмірах.
Слідчий підтримав клопотання, просив суд його задовольнити.
Прокурор підтримав клопотання, пояснив суду, що клопотання подано з метою забезпечення позовної заяви, яка буде подана протягом 10 днів по даному кримінальному провадженню, як це передбачено нормами ЦПК України.
Представник особи, щодо майна якої вирішується клопотання адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, вважає його необґрунтованим, оскільки земельна ділянка не була предметом чи знаряддям злочину, не доходом, отриманим від злочину, не є доказом по кримінальному провадженню, стаття по якій пред`явлено підозру ОСОБА_6 не передбачає спеціальну конфіскацію, позовна заява з обґрунтованим розміром завданої шкоди в ході досудового розслідування до ОСОБА_6 заявлена не була, клопотання не містить обґрунтування того що воно спрямоване за забезпечення позовної заяви, тому підстав для накладення арешту та заборони вчинення реєстраційних дій щодо земельної ділянки, власником якої є ОСОБА_6 не має.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд дійшов до наступного.
15.07.2019 року до Драбівського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення про те, що в 2018 році в м. Київ, невстановлена особа підробила виписку з історії хвороби № 677/18 від 23.02.2018 року Інституту нейрохірургії НАМН України ім. академіка А.П. Ромоданова на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка стала підставою для необґрунтованого встановлення йому комісією групи інвалідності та подальшого нарахування підвищеної пенсії, як інваліду війни, інших соціальних виплат та пільг, за встановленим статусом.
На початку квітня 2018 року ОСОБА_6 надав до Комунального некомерційного підприємства ДРР «Драбівська центральна районна лікарня» виписку із історії хвороби № 677/18 від 23.02.2018 виданої Інститутом нейрохірургії академіка А.П. Ромоданова Національної Академії Медичних Наук України, що в м. Києві по вул. Мануїльського, 32. У подальшому на підставі вище зазначеного документа ОСОБА_6 , комісією Комунального закладу «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради» було встановлена ІІI група інвалідності в зв`язку із захворюванням пов`язаним із захистим Батьківщини, безтерміново та 50% ступеню втрати професійної працездатності.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють в задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Ч.5 ст.128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Ч.1, 6 ст. 9 КПК України визначено, що Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
При цьому, відповідно до положень ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, а саме з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Отже, вищевказаною нормою КПК України чітко передбачено у якому випадку може бути накладено арешт на майно з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. Такі дії прямо пов?зані з наявністю цивільного позову, який повинен містити обґрунтований розмір ціни позову. Дана стаття не підлягає іншому тлумаченню, як наявність можливі накладення арешту до пред`явлення цивільного позову. Крім того, принципи застосовані в цивільному процесі при забезпеченні позову не можуть бути застосовані в кримінальному процесі. В цивільному процесі передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення) (ч.1 ст.154 ЦПК України). Проте, такі заходи в кримінальному процесі не передбачені нормами КПК України, а тому недопустимі.
З огляду на вищенаведене, суд вважає, що підстав для накладення арешту на земельну ділянку не має.
Керуючись ст.98, 170, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя

Повний текст ухвали оголошено 16.03.2020 року.