Справа № 202/451/20
Провадження № 1-кс/202/541/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
21 січня 2020 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000047,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській областіперебуває кримінальне провадження № 0000047, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 18 січня 2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000047 здійснюється прокуратурою Дніпропетровської області.
20 січня 2020 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000047.

Дане клопотання, відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 20 січня 2020 року.

Відповідно до матеріалів клопотання, 17.01.2020 року близько 18 год. 23 хв. у Шевченківському районі м. Дніпра по проїзду ОСОБА_4 з боку пр. Богдана Хмельницького у напрямку вул. Панікахи рухався автомобіль ВАЗ-2106, р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , який під час руху в районі електроопори № 88 здійснив наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_6 . Внаслідок ДТП ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді політравми, відкритої проникаючої мозкової травми, забою головного мозку 3 ступеня, дифузного аксонального ушкодження, субарахноідального крововиливу, перелому кісток основи черепу, численних ран, забоїв, саден м`яких тканин, абдомінальної скелетної травми. Госпіталізована до реанімаційного відділення Дніпропетровської обласної дитячої лікарні.
Під час огляду автомобіля ВАЗ-2106, р.н. НОМЕР_1 виявлено механічні пошкодження на ньому, які виникли в момент контакту з пішоходом, тобто вказаний транспортний засіб зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому відповідно до ст.98 КПК України має значення речового доказу.
Автомобіль ВАЗ-2106, р.н. НОМЕР_1 , 1991 року випуску, колір бежевий, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 14.07.2016 року належить ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказаний автомобіль вилучено з місця ДТП та розміщено на території спеціального майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, б. 105.
18.01.2020 року автомобіль ВАЗ-2106, р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000047.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що для встановлення обставин у кримінальному провадженні необхідно проведення судової експертизи технічного стану автомобіля, транспортно-трасологічної експертизи, судово-медичної експертизи для чого експертами має бути досліджений вказаний автомобіль, тому виникає необхідність у його збережені, так як існує загроза його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, тобто є підстави передбачені п.1 ч.2 ст.170 КПК України, для накладання арешту.
Наведене зумовило прокурора звернутись до слідчого судді з відповідним клопотанням.
Учасники процесу в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином. Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Враховуючи неявку учасників процесу та їх належне повідомлення про дату, час та місце розгляду клопотання, слідчий суддя доходить висновку про можливість розгляду клопотання без участі учасників процесу.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: - збереження речових доказів; - спеціальної конфіскації; - конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; - відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 17 січня 2020 року в ході проведення огляду місця пригоди вилучено автомобіль ВАЗ-2106, р.н. НОМЕР_1 , 1991 року випуску, колір бежевий, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 14.07.2016 року належить ОСОБА_5 .
Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 18 січня 2020 року, автомобіль ВАЗ-2106, р.н. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000047 від 18 січня 2020 року.
На підставі вище викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора є законним, обґрунтованим таким, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, подане у строки встановлені ч. 5 ст. 171 КПК України та підлягає задоволенню, оскільки автомобіль ВАЗ-2106, р.н. НОМЕР_1 , вилучений під час огляду 17 січня 2020 року, має значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, тому слідчий суддя вважає за можливе накласти арешт на вищевказане майно.
В той же, час клопотання прокурора в частині визначення місця подальшого зберігання транспортного засобу на території штраф-майданчика виходить за межі повноважень слідчого судді, а тому не підлягає задоволенню в цій частині.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :
Клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000047 задовольнити частково.
Накласти арешт на автомобіль ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним рухомим майном.
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1