Справа № 346/4457/19
Провадження № 1-кп/346/525/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши під час підготовчого судового засідання в залі суду м.Коломия обвинувальний акт із угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним в кримінальному провадженні № 0000809 від 12 серпня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Кострома, Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні нікого не має, депутатом не являється, неодноразово судимого, востаннє 25.09.2017 р. вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, звільнений 22.02.2019р. з місць позбавлення волі по відбуттю покарання, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,-

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_5 умисно спричинив необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Злочин скоєно за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_6 11 серпня 2019 р. о 20.15 год. прийшов на територію подвір`я сусіднього будинку АДРЕСА_1 та розпочав словесний конфлікт з потерпілою ОСОБА_4 в ході якого на грунті особистих неприязних відносин діючи умисно, маючи на меті заподіяти тілесні ушкодження усвідомлюючи суспільно - небезпечний та протиправний характер своїх дій, правою рукою штовхнув потерпілу ОСОБА_4 в ділянку грудної клітки при цьому передбачаючи можливості падіння останньої на тверду площину та не маючи мети заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень, однак повинен був і міг передбачити можливість настання таких наслідків.

В результаті поштовху потерпіла ОСОБА_4 не втримавшись на ногах з висоти власного зросту впала на бетонну поверхню, приземлившись при цьому на ліву руку та отримала тілесні ушкодження у вигляді закритих відламкових переломів обох кісток лівого передпліччя в нижній третині (метанпіфізу променевої кістки та шиловидного відростка ліктьової кістки), які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 201 від 16.09.2019 відносяться до середнього ступеня тяжкості, як таких, що спричинили тривалий розлад здоров`я, але не були небезпечними для життя в момент спричинення.

В даному кримінальному провадженні 18 вересня 2019 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення, за умовами якої підозрюваний ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вказаному вище діянні. Інші учасники досудового розслідування також не оспорюють викладених вище фактичних обставин кримінального правопорушення, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхньої позиції.

Відповідно до змісту укладеної угоди, сторони домовились про кваліфікацію дій обвинуваченого за ст.128 КК України та про узгоджену міру покарання у вигляді 180 годин громадських робіт.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливості затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 просив затвердити дану угоду з потерпілим і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України в обсязі підозри, що наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди, розуміє.

Потерпіла ОСОБА_4 просила затвердити дану угоду про примирення її з обвинуваченим ОСОБА_6 та призначити останньому узгоджену міру покарання.

В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ст. 128 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Надана суду угода відповідає вимогам, які ставляться до угоди про примирення, що передбачені ст.471 КПК України, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Обставин, які б вказували на необхідність відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Встанолено, що обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку суду згідно ст.ст.394, 424 КПК України та відмову від прав, передбачених ст.474 КПК України; для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положенням ст.ст. 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ст.128 КК України, а узгоджене покарання обвинуваченому у вигляді громадських робіт на строк 180 годин з врахуванням суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про примирення від 18 вересня 2019 року укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та призначити покарання у вигляді громадських робіт на строк 180 годин.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення :

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами 6 чи 7 ст. 474 цього Кодексу;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1