Справа № 302/1271/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11.12.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (доповідач), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11-сс/4806/553/19 за клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, в якому захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 29 жовтня 2019 року.

Цією ухвалою за клопотанням слідчого СВ Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 , погодженим прокурором Міжгірського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, одруженого, з професійно-технічною освітою, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, у тому числі й дитину-інваліда, раніше не судимого, підозрюваного в учиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.135, ч.2 ст.286 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 24.12.2019.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 26.10.2019 близько 19 год 40 хв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Мерседес-Бенц», моделі 316, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Незалежності в смт. Міжгір`я, виїхав на зустрічну смугу руху під час обгону попутного транспортного засобу, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , який рухався у попутному йому напрямку по зустрічній смузі руху, внаслідок чого потерпілий від отриманих травм помер на місці пригоди.

Також ОСОБА_7 після здійснення наїзду на пішохода ОСОБА_11 , грубо порушуючи пункт 2.10 Правил дорожнього руху, зник з місця пригоди та не вжив заходів по наданню останньому медичної допомоги і транспортування його до медичного закладу, чим завідомо залишив без допомоги потерпілого, який перебував у небезпечному для житті стані, якого сам підозрюваний поставив у такий стан, що спричинило смерть ОСОБА_11 .

27.10.2019 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.135, ч.2 ст.286 КК України.

У клопотанні зазначено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджена достатніми даними про вчинення ним зазначених кримінальних правопорушень. Метою застосування запобіжного заходу, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, слідчий указав необхідність запобігання його спробам переховуватись від органів досудового розслідування і суду, оскільки підозрюваний має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, а також необхідністю запобігання впливати на потерпілого, свідків, експертів, спеціалістів і можливості іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. За цих обставин слідчий уважав, що менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, запобігти цим ризикам неспроможний і просив застосувати його без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років. На думку слідчого судді, в судовому засіданні прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 зазначених кримінальних правопорушень, які є тяжкими злочинами і санкція яких передбачає тільки позбавлення волі, а також ризиків, передбачених пунктами 1-4 ч.1 ст.177 КПК України. З огляду на це слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 порушено питання про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою. Скарга обґрунтована тим, що клопотання слідчого не відповідає вимогам пунктів 3, 5, 6 ч.1 ст.184 КПК України, а слідчим суддею не дотримано вимог статтей 177, 178, 194 КПК України. Зазначав захисник і те, що клопотання слідчого та ухвала слідчого судді не містять обставин, які вказують на обґрунтовану підозру вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.135, ч.2 ст.286 КК України, а також на підстави, що передбачені ст.177 КПК України щодо ризиків. Посилався апелянт і на те, що місцевим судом не було враховано й особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, одружений, має двох неповнолітніх дітей на утриманні, одна з яких є інвалідом із дитинства,

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, промову прокурора ОСОБА_5 , який заперечив проти її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

За змістом конституційних норм та системного аналізу положень кримінального процесуального законодавства вбачається, що тягар доведеності обґрунтованості тверджень у клопотанні про необхідність застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою, покладений на ініціаторів такого клопотання, тобто органи досудового слідства, зокрема і прокурора.

Колегія суддів уважає обґрунтованим висновок слідчого судді про те, що надані стороною кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 зазначених у клопотанні кримінальних правопорушень, оскільки такий висновок ґрунтується на приєднаних до клопотання матеріалами (доказами), зокрема протоколами огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та огляду місця події і фототаблицями до них, постановою про визнання речових доказів і направлення їх на зберігання, поясненнями потерпілої ОСОБА_12 , протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , копією повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.135, ч.2 ст.286 КК України, яка з урахуванням вимог ст.278 КПК України йому вручена була 27 жовтня 2019 року. До того ж безпосередньо ОСОБА_7 не заперечує факту цієї події.

Поза розумним сумнівом колегія суддів також погоджується з висновком слідчого судді про те, що існують ризики, передбачені пунктами 1-4 ч.1 ст.177 КПК України, про які вказано в клопотанні. Такий висновок слідчого судді підтверджується доказами зібраними у кримінальному провадженні, які приєднані до клопотання, та узгоджується з вимогами закону. За таких обставин доводи апеляційної скарги у цій частині визнаються такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а тому відхиляються судом апеляційної інстанції.

Апеляційний суд констатує, що при прийнятті рішення згідно з вимогами ст.194 КПК України слідчим суддею правильно враховано наявність обґрунтованої підозри, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також ступінь тяжкості учинених ОСОБА_7 злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами і за які може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, проте місцевим судом не в повній мірі було враховано вимоги ст.178 КПК України, зокрема щодо даних про особу підозрюваного та можливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

На переконання колегія суддів, слідчий суддя не врахував того, що під час розгляду клопотання прокурором не доведено, що інший більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання вказаним вище ризикам та не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_7

Заразом слідчим суддею не дана належна оцінка даним про особу підозрюваного ОСОБА_7 , а саме, що він одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, одна з яких є інвалідом, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий. Зазначене, на думку колегії суддів, свідчить про міцність соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_7 .

Апеляційний суд уважає, що сама по собі тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , наявність обґрунтованої підозри та наявність зазначених вище ризиків, без урахування їх у сукупності з іншими наявними обставинами, не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Частиною 1 ст.176 КПК України установлено запобіжні заходи від найменш до найбільш суворішого, а саме: від особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту і до тримання під вартою. З огляду на це, крім тримання під вартою, домашній арешт є найбільш суворішим запобіжним заходом, на відміну від решти запобіжних заходів.

Приписами частин 1 і 2 ст.181 КПК України установлено, що домашній арешт, зокрема цілодобовий, може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням наведеного, колегія суддів доходить висновку, що запобіжний захід саме у вигляді цілодобового домашнього арешту зі застосуванням електронного засобу контролю забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 , не порушуватиме його прав та буде достатнім для запобігання установленим ризикам, а також відповідатиме меті і підставам застосування запобіжних заходів.

За таких обставин, ухвала слідчого судді як незаконна та необґрунтована підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової відповідно до пункту 2 ч. 3 ст.407 КПК України.

Обираючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту згідно зі ст.194 КПК України, колегія суддів уважає за необхідне покласти на підозрюваного передбачені цією нормою обов`язки, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

З огляду на наведене, апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, а клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави щодо підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.135, ч.2 ст.286 КК України, частковому задоволенню.

Керуючись статтями 176-178, 181, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 29 жовтня 2019 року про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави, скасувати.

Клопотання слідчого СВ Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, одруженого, з професійно-технічною освітою, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, у тому числі й дитину-інваліда, раніше не судимого, підозрюваного в учиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.135, ч.2 ст.286 КК України, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю до 24 грудня 2019 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися у житло, під арештом у якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень із питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Підозрюваного ОСОБА_7 негайно доставити до місця проживання в АДРЕСА_1 .
Копію ухвали направити для виконання слідчому СВ Міжгірського ВП Хустського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 та повідомити про прийняте рішення УВП № 9 Закарпатської області.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: