Справа № 760/6015/20
Провадження №1-кс/760/2513/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі : слідчого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого слідчого відділу ВП №1 Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою строком на 60 днів в рамках кримінального провадження за № 0001589 від 01.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_5

підозрюваного - ОСОБА_4

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу ВП №1 Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, без постійного місця реєстрації та проживаючий (зі слів) за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у межах досудового розслідування кримінального провадження № 0001589 від 01.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
На обґрунтування клопотання зазначено наступне.
Так, прокурором вказано, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимий 23.10.2018 року Подільським районним судом міста Києва за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1, 70 ч.4, 72 ч.5 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі. Відповідно ст. 72 ч.5 КК України зараховано в строк попереднього ув`язнення з 12.07.2017 р. по 06.12.2018 р. включно на шлях виправлення не став та маючи не зняту та погашену у встановленому порядку судимість вчинив корисний злочин на території Солом`янського району при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_4 01.03.2020 року близько 02 годин 13 хвилин бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна прийшов до третього під`їзду будинку АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у технічне ліфтове приміщення, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок крадіжки чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, ОСОБА_4 , підійшов до технічного ліфтового приміщення де знаходяться гальмівні котушки ліфту, зняв навісний замок, що на дверях до вказаного приміщення після чого проник до технічного ліфтового приміщення, звідки викрав гальмівну котушку, вартістю 3000 гривень, що належить Комунальному підприємству «Керуюча компанія житлового фонду Солом`янського району міста Києва»
Після цього, утримуючи при собі чуже майно, яке належить Комунальному підприємству «Керуюча компанія житлового фонду Солом`янського району міста Києва» з місця вчинення кримінального правопорушення зник, однак у подальшому був затриманий працівниками поліції із викраденим майном.
Своїми діями ОСОБА_4 завдав Комунальному підприємству «Керуюча компанія житлового фонду Солом`янського району міста Києва» майнової шкоди на суму 3000 гривень.
Таким чином, за переконанням прокурора, підозрюваний ОСОБА_4 вчинив середньої тяжкості злочин, який відповідно до ч. 3 ст. 185 КК України карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років.
Прокурор вказав, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за переконанням органу досудового розслідування, повністю підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, а саме:
1)Рапортом ст. о/у СКП ВП1 Соломянського УП Осірним І.

2)протоколом - заявою ОСОБА_6 від 01.03.2020 року про скоєння кримінального правопорушення;

3)протоколом - заявою ОСОБА_7 від 01.03.2020 року про скоєння кримінального правопорушення;

4)протоколом огляду місця події від 01.03.2020;

5)протоколом затримання ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України;

6)протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ;

7)протоколом допиту свідка ОСОБА_6 ;

8)протоколом допиту свідка ОСОБА_8 .

9)протоколом допиту свідка ОСОБА_9 .

10)протоколом допиту свідка ОСОБА_7 .

11)протоколом допиту свідка ОСОБА_10 .

12)протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного

13)іншими матеріалами в їх сукупності.

Тому, на думку прокурора, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України віднесене до злочинів середньої тяжкості, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років.
Прокурор клопотав про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде:
- усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення вказаного кримінального покарання, що пов`язане з позбавленням волі, ОСОБА_4 може значний термін переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.
- ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Враховуючи мету, спосіб та обстановку вчинення даних злочині, особу підозрюваного ОСОБА_4 , останній може вчинити інше кримінальне правопорушення так як, ОСОБА_4 , раніше притягнутий до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин, не має постійного доходу, не працює, суспільно-корисною працею не займається, не має місця реєстрації та постійного місця проживання, а тому з метою наживи може продовжити свою протиправну діяльність та вчиняти нові умисні корисливі кримінальні правопорушення й надалі.
- може впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин, так як ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин та перебуваючи на свободі може бачитися з потерпілою стороною та свідками, погрожувати фізичною розправою, та погрожувати їм з метою зміни їх свідчень в частині фактичних обставин;
За переконанням прокурора, більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного ОСОБА_4 призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на розслідування кримінального провадження.
Прокурор вважає наявність цих ризиків обґрунтованими, через те, що матеріали кримінального провадження містять достатні дані, які вказують на те, що саме підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, наголосив на фактичних обставинах, вказаних у клопотанні, та наполягав на його задоволенні.
Підозрюваний у судовому засіданні прохав визначити йому більш м`який запобіжний захід та прохав не застосовувати до нього тримання під вартою.
Заслухавши думки учасників судового процесу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.1997 Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорониз агальносуспільних прав та інтересів.
Згідно з ч. 1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є, серед інших, видом заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, яка визначає загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статі 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Щодо обґрунтованості підозри, то вона є обґрунтованою щодо дій ОСОБА_4 .
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).
За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.
Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.
Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України вказані обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців.
Слідчий суддя враховує наведене, а також приймає до уваги те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, бере до уваги наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може вчинити нове кримінальне правопорушення; не має місця реєстрації та постійного місця проживання; переховуватися від органу досудового розслідування, з метою гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, керуючись положеннями ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, наявні обґрунтовані та переконливі підстави для визначення йому застави у розмірі, у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Аналізуючи наведені вище обґрунтування, враховуючи відомості про особу підозрюваного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, характер вчиненого кримінального правопорушення, можна прийти до вмотивованого висновку, що в разі обрання ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, останній негативно впливатиме на хід досудового слідства у даному провадженні, безпосередньо впливатиме на свідків у кримінальному провадженні, переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, уразі внесення застави, підозрюваний ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з-під варти і на нього покладаються наступні обов`язки, передбачені частинами п`ятою статті 194 КПК України строком на 2 місяці, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131,132, 176, 177, 182, 183, 194, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.
Обрати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, без постійного місця реєстрації та проживаючий (зі слів) за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, 23.10.2018 року вироком Подільського районного суду міста Києва за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1, 70 ч.4, 72 ч.5 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 29 квітня 2020 року до 02 г. 40 хв., з обранням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 40540 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави, підозрюваний ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає звільненню з-під варти і на нього покладаються наступні обов`язки, передбачені частинами п`ятою статті 194 КПК України строком на 2 місяці, а саме:
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити 60 діб з моменту внесення застави.
У разі якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.
Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважених осіб Київської місцевої прокуратури № 9 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: