Номер провадження: 11-сс/813/575/20
Номер справи місцевого суду: 523/4924/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 02.04.2020 р., якою відносно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Горошине Семенівського району Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не маючого утриманців, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.115 ч.1, 15 ч.3, 115 ч.2 п. 13 КК Українив рамках кримінального провадження №0000376, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави,

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» без визначення застави.
Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення і обчислюється з моменту фактичного затримання особи, тобто з 31.03.2020 року та припиняє свою дію 29.05.2020 року.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.115 ч.1, 15 ч.3, 115 ч.2 п. 13 КК України, підтверджена матеріалами, доданими до клопотання слідчого, при цьому врахував тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винуватим, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може вдатися до спроб будь - яким чином перешкоджати кримінальному провадженню та впливати на свідків, потерпілого, місце знаходження якого йому відомо.
Слідчий суддя зазначив, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а саме запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та попередження вчинення ним нового злочину.
Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України не встановлено.

Крім того, з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення слідчий суддя не визначив розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки згідно п.2 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні не визначається щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 зазначила, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

- в судовому засіданні прокурор та слідчий не довели наявність ризиків для обрання запобіжного заходу ОСОБА_9 у виді тримання під вартою;

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що з огляду на поведінку ОСОБА_10 , показів потерпілого ОСОБА_11 є підстави вважати, що підозрюваний перебував в неосудному або обмежено осудному стані, а тому у разі доведеності його суспільної небезпеки до нього можливо будуть застосовані примусові заходи медичного характеру, а застосувати запобіжних захід необхідно більш м`який, аніж тримання під вартою, що не пов`язаний з позбавленням волі або застосувати спеціальний запобіжний захід, відповідно до ст. 508 КПК України;

- в судовому засіданні прокурором та слідчим не були надані до суду будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`якший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України. У судове засідання з`явились батьки підозрюваного та виявляли бажання забрати його під домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 ;

- слідчий суддя обрав занадто суровий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та не обґрунтував неможливість обрання більш м`якшого запобіжного заходу.

Посилаючись на наведені доводи, захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого Суворовського ВП ГУНП України в Одеській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_10 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В судове засідання апеляційного суду учасники кримінального провадження не з`явилися, від захисника ОСОБА_6 надійшло клопотання про розгляд провадження без її участі, вимога апеляційної скарги підтримує. Прокурор ОСОБА_12 надіслав заперечення на апеляційну скаргу захисника, в яких зазначив, що під час розгляду клопотання слідчого доведені ризики для обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що 31.03.2020 р. ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України за кваліфікуючими ознаками, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині та за ознаками ч.3 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України, як не закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинений особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, а саме у тому, що в ніч з 30.03.2020р. на 31.03.2020р., ОСОБА_7 , знаходячись на території ГСП «Дорожник», розташованому по вул. Івана Мазепи, буд. 2-а у м. Одесі, діючи навмисно, з метою позбавлення життя ОСОБА_13 , тобто противоправного спричинення смерті іншій людині, наніс потерпілому невстановлену кількість ударів цеглиною в життєво - важливі органи голову, від яких ОСОБА_13 помер на місці події.

Крім того, 31.03.2020 року приблизно о 5:20 год., ОСОБА_7 , проник на територію ГСП «Фрунзівський 2», розташованому по вул. Балківська, буд. 12-г у м. Одесі, де був зупинений ОСОБА_14 , в подальшому діючи навмисно з метою спричинення тілесних ушкоджень, здійснив раптовий напад на потерпілого та умисно наніс йому один удар каменем в обличчя, та скориставшись розгубленістю ОСОБА_14 , проник до диспетчерського приміщення ГСП «Фрунзівський 2» звідкіля взяв кухонний ніж, після чого діючи навмисно, з метою позбавлення життя вказаної особи, тобто противоправного спричинення смерті іншій людині, тримаючи ніж у правій руці, намагався нанести ОСОБА_14 удари, від яких останній ухилявся, відходячи назад, однак, продовжуючи свій злочинний намір щодо позбавлення життя іншої людини, ОСОБА_7 наніс потерпілому удар ножем спрямований в голову, але у зв`язку з тим, що останній нахилився у бік, потрапив у ділянку вуха та шиї ОСОБА_14 , спричинивши своїми діями потерпілому тілесні ушкодження у вигляді різаної рани в області шиї та вуха з лівої сторони, тим самим свій злочинний умисел не зміг довести до кінця по незалежним від нього причинам, так як був затриманий працівниками охоронного агентства ТОВ «Федерал», які прибули на місце події.

Мотивуючі обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого злочину, слідчий суддя послався в ухвалі на матеріали досудового розслідування кримінального провадження, копії яких долучені до клопотання.

Тобто, обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.115 ч.1, 15 ч.3, 115 ч.2 п. 13 КК України, підтверджується: протоколами допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які є працівниками охоронного агентства ТОВ «Федерал»; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 31.03.2020 р.; протоколом огляду місця події від 31.03.2020 р. за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, буд. 12-г; протоколом огляду місця події від 31.03.202 0р. за адресою: м. Одеса, вул. Івана Мазепи, буд. 2-а; протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень від 31.03.2020 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

На даній стадії досудового розслідування вказані докази є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого, тому апеляційний суд наголошує, що на даній стадії провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність вказаних вище ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу підозрюваному.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Зі змісту мотивувальної частини ухвали видно, що слідчий суддя дотримався приписів зазначених вище норм кримінального процесуального закону та врахував їх при постановленні ухвали, зазначивши, що на даній стадії досудового розслідування є реальним ризик, що підозрюваний без стійких соціальних зв`язків, сім`ї чи постійного місця роботи в Україні, може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, а, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, в тому числі через нетривалий проміжок часу, направлений на позбавлення життя людини, зважаючи на суспільний інтерес у забезпечені швидкого, ефективного та об`єктивного кримінального провадження щодо злочинів проти життя і здоров`я, вважає реальним ризик передбачений в п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді, що існує також ризик впливу з боку ОСОБА_10 на потерпілих та свідків, які безпосередньо судом не допитані, оскільки він з місця скоєння злочину намагався зникнути та був затриманий працівниками охоронної агенції.

Щодо доводів захисника з приводу неврахування слідчим суддею обставин, визначених ст. 178 КПК України, в тому числі того, що ОСОБА_17 потребує негайного обстеження лікарем психіатром, крім того у нього міцні соціальні зв`язки, є батько та мати, він проживає у житловому будинку разом з батьками та братами, колегія суддів звертає увагу на те, що слідчим суддею надана оцінка всім обставинам, а саме обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі визнання винуватим, відсутність офіційного працевлаштування, а отже не маючого законних засобів до існування, не одруженого, що свідчить відсутність соціальних зв`язків, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України прийшов до обґрунтованого висновку, що виключно тримання під вартою здатне забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, з чим погоджується і колегія суддів.

Враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні, особливо тяжкоих злочинів, а також усі обставини справи, апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.

Щодо доводів захисника про те, що поза увагою слідчого судді залишилось те, що з огляду на поведінку ОСОБА_10 , показів потерпілого ОСОБА_11 є підстави вважати, що підозрюваний перебував в неосудному або обмежено осудному стані, а тому у разі доведеності його суспільної небезпеки до нього можливо будуть застосовані примусові заходи медичного характеру, а застосувати запобіжних захід необхідно більш м`який, аніж тримання під вартою, що не пов`язаний з позбавленням волі, апеляційний суд зауважує наступне.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності. У зв`язку з чим, слідчим під час досудового розслідування може бути призначена експертиза психічного стану підозрюваного ОСОБА_7 .

При цьому, апеляційний суд враховує, що на час розгляду клопотання слідчого, а також апеляційного розгляду стороною захисту не надані докази того, що підозрюваний ОСОБА_7 страждав, або страждає на психічну хворобу, у зв`язку з чим не усвідомлював наслідки своїх дій. Натомість, в ухвалі слідчого судді вказано про те, що в якості свідка була допитана його матір, яка показала, що психічний стан її сина нормальний, на обліку він не перебував. У зв`язку з чим, на даній стадії досудового розслідування вказані доводи повинні бути перевірені, однак не можуть слугувати підставою для застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Отже, слідчим суддею встановлено, а під час апеляційного розгляду знайшла своє підтвердження та обставина, що заявлені ризики, які виправдовують застосування до підозрюваного ОСОБА_10 саме такого запобіжного заходу, знайшли своє підтвердження.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного та дійшов правильного висновку про необхідність застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розмуру застави, тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 02.04.2020 р., якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.115 ч.1, 15 ч.3, 115 ч.2 п. 13 КК Українив рамках кримінального провадження №0000376, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, строком до 29.05.2020 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4