Провадження №1-м/522/1/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у режимі відеоконференції клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новошахтинська, Ростовської області, Російської Федерації, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, із вищою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,

-засудженого вироком Правобережного районного суду м. Липецька від 07.11.2016 року до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі за ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 КК Російської Федерації
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника засудженого ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_5 ,

засудженого - ОСОБА_3 суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до вироку Правобережного районного суду м. Липецька від 07.11.2016 року ОСОБА_3 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації (замах на незаконний збут наркотичних засобів, з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет») групою осіб за попередньою змовою, в особливо великих розмірах, при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі цієї особи), що є караним діянням, відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність, та він був засуджений до 7 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Засуджений ОСОБА_3 відбував покарання в ФКУ «Виправна колонія №6 УФСВП Росії по Липецькій області, кінець строку відбуття покарання - 18.04.2023 року.
Останнє відоме місце проживання засудженого ОСОБА_3 в Україні: АДРЕСА_1 .
12.09.2017 року Міністерство юстиції України звернулось до суду із клопотанням про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України у відношенні засудженого ОСОБА_3 .
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.10.2017 року задоволено клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно засудженого ОСОБА_3 . Вирок Правобережного районного суду м. Липецька від 07.11.2016 року відносно ОСОБА_3 засудженого за ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації до 7 років позбавлення волі було приведено у відповідність із законодавством України. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.10.2019 року задоволено частково апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_3 , та ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03.10.2017 року скасовано, із призначенням розгляду в іншому складі суду.

До судового засідання представник Міністерства юстиції України не з`явився, був повідомлений належним чином про необхідність явки до суду, письмово просив розглядати клопотання за його відсутності. У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просила задовольнити клопотання Міністерства юстиції України, що розглядається.

У судовому засіданні захисник засудженого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 просив застосувати ст.68, і ст.69 КК України, яка була застосована у вироку Правобережного районного суду м. Липецька від 07.11.2016 року.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 погодився із думкою захисника.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного.

Статтею 9 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 р., компетентні органи держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави, замінюючи міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин.
Відповідно до ст.11 Конвенції «Про передачу засуджених осіб» при застосуванні процедури зміни вироку, суд змінює кваліфікацію дій засудженого відповідно до Кримінального Кодексу України, та визначає покарання.

Відповідно до ч.3 ст.603 КПК України при розгляді клопотання суд не перевіряє фактичні обставини справи, встановлені вироком іноземної держави, та не вирішує питання про винуватість особи.
Відповідно до ч.1 ст.610 КПК України клопотання Міністерства Юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції.
Відповідно до п.2 ч.4 ст.610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:
якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Диспозицією ч.3 ст.307 КК України передбачена відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього.
Відповідно до ч.2 ст.15 КК України замах на вчинення кримінального правопорушення є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Як вбачається, із матеріалів справи, згідно паспортних даних ОСОБА_3 є громадянином України.
Враховуючи, що ОСОБА_3 - громадянин України був 07.11.2016 року засуджений вироком Російської Федерації, та вирок набрав законної сили, покарання було призначено більше шести місяців, надано згоду на передачу засудженого в Україну для подальшого відбування покарання за кримінальне правопорушення (внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок) діяння за яке він був засуджений є злочином, згідно із законодавством України, тому суд вбачає підстави для приведення вироку у відповідність із законодавством України.
Дії засудженого ОСОБА_3 були кваліфіковані за ч.3 ст. 30, ч.5 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації, як замах на незаконний збут наркотичних засобів, тобто навмисних дій, безпосередньо направлених на вчинення злочину незаконний збут наркотичних засобів, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі цієї особи.
Згідно ч.1 ст.66 КК України при призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують,визнаються у тому числі: з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину.
При призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій статті 66 КК України.
Відповідно до вироку Правобережного районного суду м. Липецька від 07.11.2016 року ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення. Крім того, вироком стосовно ОСОБА_3 до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого враховано вчинення злочину вперше, повне визнання провини, щире каяття.
На підставі вище зазначеного, суд призначає ОСОБА_3 покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.
На підставі ст.5 КК України покарання не може посилювати кримінальне покарання засудженої особи, а тому судом при приведенні вироку Правобережного районного суду м. Липецька від 07.11.2016 року, відносно ОСОБА_3 у відповідність із законодавством України не буде застосовуватися додаткове покарання, передбачене диспозицією статті ч.3 ст. 307 КК України у вигляді конфіскації майна.
На час вчинення злочину засудженим ОСОБА_3 санкцією ч.3 ст.307 КК України, передбачений строк покарання у вигляді позбавлення волі строком від 9 до 12 років із конфіскацією майна.
Суд вважає, що відсутні законні підстави для застосування ст.ст.68, 69 КК України, так як строк покарання, призначений вироком Правобережного районного суду м. Липецька від 07.11.2016 року, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією ч.3 ст.307 КК України за відповідне кримінальне правопорушення, тому суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави, на підставі п.2 ч.4 ст.610 КПК України.
На підставі вище зазначеного, суд вважає необхідним привести у відповідність із законодавством України вирок Правобережного районного суду м. Липецька від 07.11.2016 року відносно ОСОБА_3 .
Строк відбування покарання ОСОБА_3 необхідно рахувати з 07.11.2016 року із зарахуванням часу попереднього тримання під вартою.
Керуючись ст.ст.9 - 12 Конвенції «Про передачу засуджених осіб», ст.ст.72, 606-610 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Визнати і виконати на території України вирок Правобережного районного суду м. Липецька від 07.11.2016 року, яким ОСОБА_3 визнано винуватим та засуджено за ч.3 ст.30, ч.5 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації до позбавлення волі строком на 7 років.
Вирок Правобережного районного суду м. Липецька від 07.11.2016 року відносно ОСОБА_3 засудженого за ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації до 7 років позбавлення волі привести у відповідність із законодавством України.
Вважати ОСОБА_3 засудженим за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 307 КК України до 7 (семи) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати із 07 листопада 2016 року із зарахуванням часу попереднього тримання під вартою, а саме з 19.04.2016 року по 06.11.2016 року.
Запобіжний захід ОСОБА_3 залишити тримання під вартою.
Копію ухвали суду вручити прокурору та направити до Міністерства юстиції України для подальшого інформування держави винесення вироку та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні для організації та фактичного виконання судового рішення.
Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а стороною, що не була присутня в судовому засіданні з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1

07.07.2020