ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/1124/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1 Справа №646/6577/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях: - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю прокурора - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.10.2018 року та ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.10.2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.10.2018 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який має вищу освіту, не працює, є пенсіонером, інвалід 2 групи, одружений, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень.
Крім цього, ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.10.2018 року внесено виправлення у вищевказаний вирок, зазначено, що ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Вироком районного суду встановлено, що 27.03.2018 р. в період часу з 13:22 до 13:30 год. ОСОБА_8 , знаходячись у торгівельному залі магазину «Продукти-406» ТОВ «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Вернадського, буд. 12, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливого мотиву, з метою незаконного особистого збагачення, діючи умисно, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з вітрин торгівельного залу та поклав у кошик харчові продукти та зубну пасту, перелік, вага та вартість яких зазначені у вироку районного суду
Вказані товари на загальну суму 213,68 гривень обвинувачений поклав до кошика, який тримав у руці, при цьому замаскував їх зверху пакетами та іншими товарами. Після чого ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на таємне викрадення чужого майна, проходячи через касову зону магазину, дістав з кошика та пред`явив для оплати частину товарів, за яку розрахувався, а інші не пред`явив для оплати та намагався непомітно пронести у кошику до виходу, при цьому пересував кошик поза зоною обзору касира, внизу турнікету касової зони, таким чином виконав усі дії, які вважав необхідними, однак при виході був зупинений працівником охорони магазину, в результаті чого злочин не був доведений до кінця з причин, які не залежали від волі ОСОБА_8 .
Вказані дії обвинуваченого судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна.

В апеляційній скарзі на вирок районного суду прокурор просить скасувати дане рішення в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність; призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Мотивуючи скаргу вказав, що відповідно до ст. 53 КК України розмір покарання у виді штрафу встановлюється у єдиному вимірі неоподатковуваних мінімумах доходів громадян. Незважаючи на це, судом першої інстанції обвинуваченому призначене покарання, яке визначено лише у грошовій сумі без вказівки на кількість неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В апеляційній скарзі на ухвалу районного суду прокурор просить її скасувати. В обґрунтування таких вимог зазначив, що постановляючи рішення за правилами ст. 379 КПК України, суд не вправі змінювати зміст вироку, фактичні обставини справи та призначене покарання. Проте, постановленою ухвалою суд фактично змінив зміст вироку, що свідчить про неправильне застосування кримінального процесуального закону та є підставою для її скасування.

Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши думку прокурора, яка підтримала апеляційні скарги державного обвинувача; обвинуваченого та захисника, які не заперечували проти апеляційних скарг; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Обгрунтованість засудження ОСОБА_8 та правильність кваліфікації його дій учасниками розгляду не оспорюється.
Відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок та ухвалу стосовно ОСОБА_8 в межах поданих апеляційних скарг прокурора.
Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.10.2018 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень.
Ухвалою цього ж суду від 26.10.2018 року внесено виправлення у вищевказаний вирок, зазначено, що ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Проте, суд не вправі змінювати зміст прийнятого судового рішення, вид чи розмір призначеного покарання, а має право лише усунути описки, арифметичні помилки, що не впливають на суть ухваленого вироку.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, районний суд не дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону та фактично змінив прийняте рішення в частині призначеного ОСОБА_8 покарання, що є недопустимим.
Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора в цій частині, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню, а ухвала районного суду від 26.10.2018 року згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України скасуванню.
Стосовно доводів апеляційної скарги про необхідність скасування вироку суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 53 КК України, штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Частиною 2 вказаної статті встановлено, що розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.
Санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає, в тому числі, покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, при призначенні покарання у виді штрафу, суд у вироку повинен визначити його розмір саме у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян, а тільки після цього у грошовому вимірі в гривнях.
Вказані обставини та положення закону України про кримінальну відповідальність свідчать про обґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора на вирок районного суду, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню.
Аналізуючи апеляційну вимогу прокурора про необхідність зміни вироку в частині призначеного покарання та постановлення рішення, згідно яким ОСОБА_8 буде вважатися засудженим за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ст. 374 КПК України, покарання особі, яка визнана винною у вчиненні злочину, призначається вироком. Кримінальний процесуальний закон не дає право суду призначати покарання іншими процесуальними рішеннями, в тому числі ухвалою, про що просить в апеляційній скарзі прокурор.
На підставі викладеного, приймаючи до уваги вищевказані положення закону України про кримінальну відповідальність, кримінального процесуального закону та практику Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування вироку районного суду в частині призначеного покарання та ухвалення свого вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, п.1 ч.1 ст.420 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.10.2018 року задовольнити та скасувати вказану ухвалу суду.
Апеляційну скаргу прокурора на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.10.2018 року задовольнити, скасувати вказаний вирок суду в частині призначення покарання і ухвалити свій вирок.
Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя -

Судді: