Справа № 529/446/20
ВИРОК
Іменем України

26 червня 2020 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Полтавської області матеріали кримінального провадження № 0000107 від 03 червня 2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Полтава, мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, тимчасово не працюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2020 року на території присадибної ділянки домогосподарства за адресою проживання по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 для власного використання, шляхом внесення у ґрунт відповідного насіння посіяла рослини коноплі. Після чого, реалізовуючи свій умисел по незаконному вирощуванню коноплі, доглядала за сходами посіяних нею рослин, прополюючи вирощувані рослини з метою доведення їх до стадії дозрівання для подальшого використання у власних потребах.

В ході проведеного 12 червня 2020 року огляду за місцем проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 працівниками поліції на земельній ділянці вказаного домоволодіння в садку навпроти житлового будинку виявлено та вилучено 12 рослин, які містять тетрагідроканабінол і відносяться до рослин роду коноплі.

Тобто своїми вищевказаними умисними діями ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст. 310 КК України, а саме незаконний посів та вирощування 12 рослин коноплі.

19 червня 2020 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та начальником Диканського відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , із залученням захисника адвоката ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України та того ж дня у вказаному кримінальному провадженні затверджено обвинувальний акт.

Згідно даної угоди обвинувачена та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст. 310 КК України, а також виду і міри покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходив з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам (аб. 2 п.3 ч.4 ст. 469 КПК).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Вказаним злочином шкода завдана лише суспільним інтересам у сфері обігу наркотичних засобів.

Суд вважає, що істотні обставини, що мають значення для цього провадження в тому числі декілька обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої (визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину) цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому сторонами угоди покаранні.

Судом встановлено, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК та не суперечать вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства.

Суд переконався, що обвинувачена беззастережно визнає себе винною у вчиненому злочині та погоджується на призначення узгодженого покарання, розуміє суть цього покарання, цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачена розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Відповідно до вимог п. 9 ч.2 ст. 52 КПК України при укладанні угоди забезпечена участь захисника, який в повній мірі підтримав правову позицію сторін угоди та просив суд затвердивши угоду, призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання.

За даних обставин, з огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 з призначенням узгодженої сторонами виду та міри покарання.

Суд керуючись, вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України вважає необхідним стягнути з обвинуваченої на користь держави судові витрати у розмірі 980,70 грн на залучення експерта для проведення судової експертизи.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити керуючись приписами ст. 100 КПК України, а саме знищити.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 червня 2020 року між начальником Диканського відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 - визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одну тисячу сімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 980 (дев`ятсот вісімдесят) грн. 70 коп. на відшкодування витрат, пов`язаних з залученням експерта в кримінальному провадженні.

Речовий доказ по справі у вигляді 12 рослин роду коноплі (висновок експерта № 1362 від 16.06.2020), що перебуває на зберіганні у відповідних підрозділах Національної поліції знищити.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1