Єдиний унікальний номер судової справи 201/3139/20
Номер провадження 1-кс/201/1241/2020
УХВАЛА
Іменем України

21 квітня 2020 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого про визнання предметів речовими доказами грошових коштів в сумі 987 000,00грн. від 29.12.2016р. у кримінальному провадженні №0000104 від 15.12.2016р., зобов`язання процесуального керівника Прокуратури Дніпропетровської області у кримінальному провадженні №0000104 від 15.12.2016р. негайно повернути речові докази - грошові кошти власнику,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся в інтересах ОСОБА_4 (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 09.01.2020р. і ордеру від 02.01.2020р.) до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого другого ВРКП СУФР ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області про визнання предметів речовими доказами грошових коштів в сумі 987 000,00грн. від 29.12.2016р. у кримінальному провадженні №0000104 від 15.12.2016р., зобов`язати процесуального керівника Прокуратури Дніпропетровської області у кримінальному провадженні №0000104 від 15.12.2016р. негайно повернути речові докази - грошові кошти власнику.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилався на те, що на підставі ухвали слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області за клопотанням прокурора відділу прокуратури Донецької області в рамках кримінального провадження №0000104 від 15.12.2016р. наданий дозвіл на проведення обшуку автомобілю Honda Accort д.н.з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5

28.12.2016р. проведено обшук автомобіля, під час якого були вилучені речі, документи, а також грошові кошти ОСОБА_4 в сумі 1 059 000 328 грн. 04.05.2018р. кошти в сумі 72 328 грн. повернуті на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.03.2018р. по справі № 201/2007/18, а решта - в сумі 987 000 грн., які були вилучені з пакету чорного кольору, що знаходився поряд з автівкою, до цього часу не повернуті. При цьому, повернення частини коштів в сумі 72 328 грн. здійснено 04.05.2018р. з AT «Райффайзен Банк Аваль» м. Києва, платіжним дорученням № 4, де платником визначено ДПІ у м. Краматорськ ГУ ДФС, призначення платежу - повернення грошових коштів ОСОБА_4 згідно ухвали суду від 15.03.2018р. у кримінальному провадженні. Тому, на думку заявника, решта вилучених коштів мають знаходитися також у AT «Райффайзен Банк Аваль».

Постановою прокурора Прокуратури Донецької області від 21.12.2017р. була визначена підслідність кримінального провадження № 0000104 від 15.12.2016р. за ознаками ч. 3 ст. 212 КК України за СУФР ТУ ДФС у Дніпропетровській області і матеріали спрямовані до Прокуратури Дніпропетровської області.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2018р. по справі № 201/2005/18 заявникові відмовлено у задоволенні вимог про повернення грошових коштів в сумі 987 000,00 грн. у кримінальному провадженні № 0000104 від 15.12.2016р. оскільки вони вилучені 28.12.2016р. в рамках кримінального провадження № 0000104 від 15.12.2016р., але відносяться до кримінального провадження № 000037 від 29.03.2018р. за ознаками ч. 1 ст. 205 КК України, підслідність у якому визначена за СУ ФР ГУ ДФС у Донецькій області. З`ясовано, що постановою прокурора прокуратури Дніпропетровської області від 11.04.2018р. визначено підслідність кримінального правопорушення № 0000037 від 29.03.2018р. за СУ ФР ГУ ДФС у Донецькій області і матеріали направлені до прокуратури Донецької області.

Заявник вказує, що незважаючи на те що, грошові кошти у сумі 987 000,00 грн. вилучені в рамках кримінального провадження № 0000104 від 15.12.2016р. (за ознаками ч. 3 ст. 212 КК України і ч. 1 ст. 205 КК України), що розпочате СУ ФР ГУ ДФС у Донецькій області, слідчі дії у кримінальному правопорушенні здійснюються СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області, а матеріали кримінального провадження знаходяться в Прокуратурі Дніпропетровської області. Тому заявник у травні 2018 року подав скаргу на бездіяльність слідчих до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, яка спрямована до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.08.2018р. по справі № 201/5512/18 у задоволені скарги відмовлено, з тих підстав, що постановою Прокуратури Дніпропетровської області від 11.04.2018р. визначено підслідність кримінального правопорушення № 0000037 від 29.03.2018р. за СУ ФР ГУ ДФС у Донецькій області і матеріали направлені до прокуратури Донецької області. А постановою про визначення підслідності від 07.05.2018р. всі матеріали кримінального провадження № 0000037 направлені до прокуратури Луганської області.

Листом Прокуратури Дніпропетровської області № 04-5/3201-18 від 31.08.2019р. заявнику повідомлено, що кримінальне провадження № 0000104 від 15.12.2016р. закрите 29.12.2018р.

Звернув увагу на те, що протягом 2019 року ним подано ряд скарг щодо повернення вилучених грошових коштів до Краматорського міського суд Донецької області, Сєвєродонецького міського суду Луганської області. Але у їх задоволенні неодноразово було відмовлено, адже під час розгляду цих скарг було встановлено, що постановою прокуратури Дніпропетровської області від 11.04.2018р. кримінальне провадження № 0000037 від 29.03.2018р. направлено за підслідністю до СУ ФР ГУ ДФС у Донецькій області, матеріали направлені до прокуратури Донецької області. А постановою прокуратури Донецької області від 07.05.2018р. матеріали кримінального провадження № 0000037 направлені до прокуратури Луганської області. Прокуратурою Луганської області об`єднане кримінальне провадження № 0000037 від 29.03.2018 р. з кримінальним провадженням № 0000057 від 30.03.2018р. Отже, вилучені кошти потрапили до Луганської області. При цьому представники прокуратури Луганської області та ГУ ДФС у Луганській області під час розгляду скарг повідомляли, що при передачі їм матеріалів кримінального провадження № 0000037 передано лише оригінали прибуткових касових ордерів на розміщення коштів на банківський рахунок, а згідно з копією постанови старшого слідчого першого ВРКП СУ ФР ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області про внесення грошових коштів на депозитний рахунок від 19.01.2017р., грошові кошти у сумі 1 059 330 грн., які вилучені під час проведення обшуку автомобіля марки «Honda», моделі Accord, передані до відділу фінансування бухгалтерського обліку та звітності ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області для зарахування на депозитний рахунок, та згідно з копією квитанції до прибуткового касового ордеру № 2 від 23.01.2017р. грошові кошти у сумі 1 059 330 грн. прийнято бухгалтерією ДПІ м. Краматорська ГУ ДФС у Донецькій області.

Слідчими суддями Краматорського міського суду Донецької області відмовлялося у задоволенні скарг у зв`язку з їх непідсудністю.

Таким чином, кримінальне провадження № 0000104 закрите Прокуратурою Дніпропетровської області 29.12.2018р. При цьому, вилучені кошти долучені до кримінального провадження № 0000057 та № 0000037 , які перебували у Донецькій області, а потім направлені до Луганської області, а в Луганській області об`єднані кримінальні провадження № 0000057 і № 0000037 в одне з № 0000037, проте всі органи досудового розслідування посилаються на відсутність документів про визнання грошей речовими доказами в сумі 987000,00 грн. у в не повертають їх, не дивлячись на ряд поданих запитів і скарг.

На підставі викладеного, просив вимоги скарги задовольнити. Заявник в судове засідання, призначене на 21.04.2020р., надав додаткові докази і просив скаргу розглядати без його участі.

Представник Прокуратури Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, однак 17.04.2020р. від начальника відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури області ОСОБА_6 надійшли заперечення на скаргу, у яких повідомлено, що прокуратурою області неодноразово розглядалися звернення адвоката ОСОБА_3 , подані в інтересах ОСОБА_4 , щодо визнання постанови слідчого у кримінальному провадженні №0000104 про визнання предметів речовими доказами (грошових коштів у сумі 987 000 грн.) від 29.12.2016 незаконною. 16.11.2018р., 30.08.2019р. і 10.03.2020р. на звернення надані відповіді. Зокрема, заявника повідомлено, що 21.12.2017р. прокуратурою Донецької області визначено підслідність у кримінальному провадженні № 0000104 за СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області. Разом із цим, речові докази у вигляді готівкових коштів, вилучених під час обшуку 28.12.2016р. до прокуратури Дніпропетровської області не передавалися.

Під час досудового розслідування до ЄРДР 29.03.2018р. були внесені відомості за № 0000034, які у подальшому були об`єднанні із матеріалами кримінального провадження №00000104 під єдиним №00000104.

У подальшому постановою прокурора від 10.04.2018р. із кримінального провадження № 00000104 виділено матеріали досудового розслідування (в оригіналах) за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч. 1 ст. 205 КК України, у т.ч. постанову про визнання предметів речовими доказами від 29.12.2016р., постанову про внесення грошових коштів на депозитний рахунок, квитанції до прибуткового касового ордеру тощо в окреме провадження. Зазначені документи долучено до матеріалів кримінального провадження №0000037 від 29.03.2018р., підслідність у якому постановою прокурора від 11.04.2018р. визначено за СУ ФР ГУ ДФС у Донецькій області.

Отже, слідчим рішення про подальшу долю речових доказів - грошових коштів у сумі 987 000,00 грн у кримінальному провадженні № 00000104 не приймалося, оскільки під час прийняття рішення у порядку ст. 284 КПК України, усі матеріали щодо вказаних грошових коштів, як зазначалося вище, було виділено та долучено до кримінального провадження №0000037. Окрім того, грошові кошти у розмірі 987 000 грн. до ГУ ДФС у Дніпропетровській області як речовий доказ не передавалися і на час визначення підслідності у кримінальному провадженні №0000037, згідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 23.01.2017р., були прийняті бухгалтерією ДПІ м. Краматорська ГУ ДФС у Донецькій області, про що зазначено у постанові про виділення матеріалів досудового розслідування.

За результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000104 29.12.2018р. слідчим прийнято рішення про закриття, у зв`язку із відсутністю складу злочину. Процесуальним керівником перевірено законність вказаного рішення, підстав для скасування не встановлено. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження у порядку ст. 303 КПК України не оскаржувалася.

Окрім того, скарги ОСОБА_3 були неодноразовим предметом розгляду судами м. Дніпропетровська. Так, дійсно, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 кошти у сумі 72 328 грн. повернуті заявникові, оскільки прокуратура не заперечувала щодо їх повернення, до того ж, на час прийняття вказаного рішення слідчим суддею, матеріали кримінального провадження №0000104 перебували у провадженні слідчих ГУ ДФС у Дніпропетровській області (станом на 15.03.2018р., за підслідністю матеріали кримінального провадження скеровані були 11.04.2018р.). Ухвалою слідчого судді чітко визначено, що кошти мають бути повернуті із Державної казначейської служби України у м. Краматорську, таким чином слідчим суддею під час розгляду скарги встановлено, що кошти до ГУ ДФС у Дніпропетровській області не передавалися.

11.04.2018р. слідчим суддею ОСОБА_7 (по справі №201/2005/18) у задоволенні скарги ОСОБА_3 щодо повернення коштів відмовлено, у зв`язку із здійсненням досудового розслідування у кримінальному провадженні саме СУ ФР ГУ ДФС у Донецькій області.

Аналогічно 13.08.2018р. ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні скарги (справа №201/5512/18).

З огляду на викладене, процесуальні документи щодо фактичного вилучення та обліку грошових коштів під час досудового слідства прокурорами відділу прокуратури Дніпропетровської області та слідчими СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області в рамках КП №0000104 не приймалися, а тому скасувати постанову слідчого про визнання предметів речовими доказами від 29.12.2016р. не вбачається можливим.

Також зауважив, що згідно із главою 26 параграфом 1 КПК України «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» рішення чи дії слідчого, прокурора можуть бути оскаржені саме під час досудового провадження. Станом на 17.04.2020р. прокуратурою Дніпропетровської області нагляд у кримінальному провадженні, а слідчими СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000104 не здійснюється, кримінальне провадження 29.12.2018р. закрите, постанова про закриття у порядку ст. 303 КПК України та у визначений термін не оскаржувалася.

Зважаючи на викладене, просив відмовити у задоволення скарги, розглядати скаргу без участі представника прокуратури.

Від заступника начальника першого ВРКП ФУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_9 17.04.2020р. надійшли також заперечення на скаргу, у яких повідомлено, що у 2018 році слідчим СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_10 проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000104 від 15.12.2016 за ч. 3 ст. 212 КК України, яке надійшло з СУ ФР ГУ ДФС у Донецькій області. Грошові кошти в сумі 987 000,0 грн., які вилучались працівниками СУ ФР ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області в ході проведення слідчої дії - обшуку, на рахунки ГУ ДФС у Дніпропетровській області не перераховувались. В матеріалах кримінального провадження № 0000104 містилась постанова про внесення грошових коштів на депозитний рахунок та квитанції до прибуткових касових ордерів, які свідчать про внесення вилучених грошових коштів, в т.ч. в сумі 987 000,00 грн., на депозитний рахунок ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області.

В ході досудового розслідування постановою прокурора Дніпропетровської області від 10.04.2018р. з кримінального провадження № 0000104 від 15.12.2016р. виділено матеріали досудового розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КК України, у т.ч. документи щодо вилучення грошових коштів, постанови про визнання предметів речовим доказом, постанови про внесення грошових коштів на депозитний рахунок, квитанції до прибуткових касових ордерів. Виділені документи долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000037 від 29.03.2018р., підслідність якого постановою прокурора Дніпропетровської області від 11.04.2018р. визначено за СУ ФР ГУ ДФС у Донецькій області. Таким чином, у матеріалах кримінального провадження №0000104 від 15.12.2016р., які залишились в СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відсутні будь-які документи щодо фактичного вилучення та обліку під час досудового слідства грошових коштів в сумі 987 000,0 грн.

29.12.2018р. кримінальне провадження № 0000104 від 15.12.2016р. закрите. Матеріали знаходяться у прокуратурі Дніпропетровської області. Просив скаргу розглядати без участі уповноваженої особи СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області.

Слідчий суддя, дослідивши доводи і матеріали скарги і надані прокуратурою і органом досудового розслідування заперечення і матеріали кримінального провадження, приходить до такого висновку.

Як вказував заявник, на підставі ухвали слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області за клопотанням прокурора прокуратури Донецької в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000104 від 15.12.2016р. за фактом умисного ухилення від сплати податків у особливо великих розмірах посадовими особами ТОВ «Дніпроспектрбуд» за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, проведений обшук автомобіля Honda Accort д.н.з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .

За даними з Єдиного реєстру судових рішень (далі ЄРСР), другим ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Донецькій області проводилося досудове розслідування кримінального правопорушення, внесеного до ЄРДР за №0000104 від 15.12.2016р. за фактом умисного ухилення від сплати податків у особливо великих розмірах особами, які діяли від імені ТОВ «Дніпроспектрбуд» за ознаками ч. 3 ст. 212 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що особи, які діяли від імені ТОВ «Дніпроспектрбуд» у період з 01.01.2016р 01.10.2016р, діючи умисно, в порушення ст.ст.180, 185, 187, 198 ПК України, господарську діяльність відобразили в бухгалтерському та податковому обліку операції, що мають безтоварних характер з різними підприємствами контрагентами, в результаті чого не сплатили до державного бюджету податкове зобов`язання з ПДВ у сумі 90 80 519,49 грн., що є особливо великим розміром.

Отже, 28.12.2016р. проведено обшук автомобіля Honda Accort д.н.з НОМЕР_1 , під час якого вилучені речі і документи, а також грошові кошти в сумі 1 059 328 грн.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_11 від 15.03.2018р. по справі № 201/2007/18 за скаргою адвоката ОСОБА_3 , поданою в інтересах ОСОБА_4 , зобов`язано уповноважену особу ГУ ДФС у Дніпропетровській області, у провадженні якої перебувають матеріали кримінального провадження № 0000104, повернути ОСОБА_4 вилучені в ході обшуку 28.12.2016р. автомобіля Honda Accord, д.н.з НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 72 328 грн. Як видно з змісту ухвали слідчого судді (за даними з ЄРСР) вилучені кошти є тимчасово вилученим майном (щодо якого в ухвалі не надано прямого дозволу на відшукання), тому підлягали поверненню.

Також під час розгляду скарги було установлено, що постановою прокуратури Донецької області 21.12.2017р. визначено підслідність у кримінальному провадженні № 0000104 за ознаками ч. 2 ст. 212 КК України - за СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області. Слідчий суддя дійшов висновку, що майно, речі та документи, на відшукання яких наданий дозвіл в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, повинні прямо відноситися до обставин кримінального провадження № 0000104 розпочатого за ознаками ч. 2 ст. 212 КК України, та містити дані в підтвердження вчинення кримінального правопорушення саме ОСОБА_4 .

Означене також було підтверджено запереченнями СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області і прокуратури Дніпропетровської області, на підтвердження чого надана відповідна постанова прокурора прокуратури Донецької області ОСОБА_12 від 21.12.2017р., з якої видно, що первісно кримінальне провадження № 0000104 від 15.12.2016р. перебувало у СУ ФР ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області.

Також встановлено, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду ОСОБА_7 від 11.04.2018р. по справі № 201/2005/18 відмовлено адвокатові ОСОБА_3 у задоволення скарги на бездіяльність старшого слідчого першого ВРКП СУ ФР ДПІ у м. Краматорську ОСОБА_13 , що полягала у неповерненні вилучених під час обшуку коштів в сумі 987 000,00 грн. у кримінальному провадженні №0000104 від 15.12.2016р. Як видно зі змісту указаної ухвали слідчого судді (за даними з ЄРСР), останнім установлено, що постановою прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області від 10.04.2018р. виділені матеріали досудового розслідування з матеріалів під № 0000104 від 15.12.2016р. за фактом вчинення ОСОБА_14 кримінального правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КК України (перереєстрації на його ім`я у серпні 2016 року ТОВ «Торгово-промислова група «СУВД» за попередньою змовою з громадянином ОСОБА_15 не маючи наміру здійснювати господарську діяльність). Виділенню підлягали процесуальні документи, в тому числі: постанова про визнання предметів речовими доказами від 29.12.2016р. на 3 арк.; квитанція до прибуткового касового ордеру № 2 від 23.01.2017р. (сума 1 059 330,0 грн) на 1 арк.
Постановою прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області від 11.04.2018р. визначено підслідність кримінального правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КК України, відомості за якими внесено до ЄРДР за № 0000037 від 29.03.2018р. за СУ ФР ГУ ДФС у Донецькій області та вказані матеріали кримінального провадження було направлені до прокуратури Донецької області (за місцем вчинення кримінального правопорушення). У матеріалах був наявний супровідний лист від 11.04.2018р. № 04/5-3006-18, яким прокуратурою Дніпропетровської області скеровано на адресу прокуратури Донецької області матеріали кримінального провадження № 0000037 від 29.03.2018р. за ознаками ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КК України, підслідність у кримінальному проваджені визначено за СУ ФР ГУ ДФС у Донецькій області). З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що підслідність у кримінальному провадженні № 0000037 від 29.03.2018р. визначено за СУ ФР ГУ ДФС у Донецькій області, а тому скарга не була підсудна Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська.

Як видно з наданої прокуратурою Дніпропетровської області копії постанови прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області від 10.04.2018р. з матеріалів за № 0000104 від 15.12.2016р. (за ознаками ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КК України) виділені матеріали за фактом вчинення ОСОБА_14 кримінального правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КК України (перереєстрація ТОВ ТПГ «СУВД»). До виділених матеріалів увійшли у т.ч.:

-протокол обшуку від автомобіля Honda Accord, д.н.з НОМЕР_1 від 28.12.2016р. - на 3 арк;

-протокол обшуку самого ОСОБА_4 від 28.12.2016р. - на 3 арк;

-постанова про визнання предметів речовими доказами від 29.12.2016р. на 3 арк.;

-постанова про внесення грошових коштів на депозитний рахунок на 2 арк.;

-постанова про внесення грошових коштів на депозитний рахунок на 2 арк.;

-квитанція до прибуткового касового ордеру № 2 від 23.01.2017р. (сума 1 059 330,0 грн) на 1 арк.

При цьому, як видно, постановою старшого слідчого другого ВРКП СУФР ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області у кримінальному провадженні № 0000104 від 15.12.2016р. (за ознаками ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КК України) визнано речовими доказами грошові кошти в сумі сума 1 059 330,0 грн., і вони приєднані до цього (№ 0000104) кримінального провадження

Проведення досудового розслідування у виділеному к.п. доручене ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області. 10.04.2018р. до ЄРДР внесені відомості про вказане виділене кримінальне провадження з присвоєнням № 0000037, де органом досудового розслідування визначене СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області.

З наведеного слідує, що речові докази, вилучені під час обшуку в автомобілі - як то протокол обшуку автомобіля Honda Accord, самого ОСОБА_4 від 28.12.2016р., постанова про визнання грошових коштів речовими доказами від 29.12.2016р., постанова про внесення грошових коштів на депозитні рахунки, квитанція до прибуткового касового ордеру № 2 від 23.01.2017р. на суму 1 059 330,0 грн. є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000037 від 10.04.2018р., де досудове розслідування здійснювалося станом на 10.04.2018р. СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області. Водночас, одразу наступного дня 11.04.2018р. постановою прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області підслідність у кримінальному провадженні № 0000037 від 10.04.2018р. (за ознаками ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КК України) визначена за СУ ФР ГУ ДФС у Донецькій області.
Листом заступника прокурора Дніпропетровської області від 11.04.2018р. матеріали кримінального провадження № 0000037 від 10.04.2018р. у 8-ми томах скеровані до Прокуратури Донецької області.

Саме первісне кримінальне провадження № 0000104 від 15.12.2016р. за ознаками ч. 3 ст. 212 КК України, яке залишалося у провадженні ГУ ДФС у Дніпропетровській області - закрите постановою слідчого з ОВС першого ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській від 29.12.2018р. Про це було повідомлено адвоката ОСОБА_3 на його запит листом Прокуратури Дніпропетровської області № 04-5/3201-18 від 31.08.2019р.

Потім, постановою Прокуратури Дніпропетровської області від 07.05.2018р. виділені матеріали кримінального провадження № 0000037 за підслідністю направлені до прокуратури Луганської області.

Заявник у травні 2018 року звертався зі скаргою щодо повернення грошей до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, яка була направлена до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.08.2018р. по справі № 201/5512/18 адвокатові ОСОБА_3 у задоволені скарги відмовлено, з тих підстав, що у судовому засіданні було встановлено, що постановою прокурора Прокуратури Дніпропетровської області від 11.04.2018р. підслідність у кримінальному провадженні №0000037 від 29.03.2018р. за ознаками ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КК України визначена за СУ ФР ГУ ДФС у Донецькій області.

Також заявник звертався зв скаргами щодо повернення вилучених грошових коштів до Сєвєродонецького міського суду Луганської області.

Ухвалою слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01.03.2019р. по справі № 428/16199/18 адвокату ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого СУ ФР ГУ ДФС у Луганській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

Як видно зі змісту ухвали (за даними з ЄРСР) іменем України, слідчий суддя дійшов висновку, що заявником не доведено, що грошові кошти перебувають у кримінальному провадженні № 0000057 від 21.12.2017р., слідчим у якому є ОСОБА_16 , бездіяльність якої оскаржується заявником. При цьому, як видно зі змісту цієї ухвали, оскаржуючи бездіяльність указаного слідчого, заявникові було відомо про наявність постанови Прокуратури Дніпропетровської області від 11.04.2018р. про визначення підслідності у кримінальному провадженні № 0000037 від 29.03.2018р. - за СУ ФР ГУ ДФС у Донецькій області, а потім визначення 07.05.2018р. підслідності за прокуратурою Луганської області і, відповідно, передання всіх матеріалів кримінального провадження № 0000037 до прокуратури Луганської області. На запит (скаргу) адвоката до СУ ФР ГУ ДФС у Луганській області щодо повернення вилучених грошових коштів в сумі 987 000,00 грн., листом слідчого з ОВС першого ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Луганській області ОСОБА_17 від 10.12.2018р. повідомлено, що вилучені кошти відносяться до матеріалів кримінального провадження №0000104 від 15.12.2016р., отже вони не підконтрольні ГУ ДФС у Луганській області.

Як указував заявник, листом прокуратури Луганської області № 04/5-380-18 від 16.11.2018р. заявникові повідомлено, що прокуратурою здійснюється досудове розслідування у кримінальних проваджень № 0000037 від 29.03.2018р. та № 0000057 від 30.03.2018р. Але грошові кошти по цим провадженням не вилучались та речовими доказами не визнавались.

Листом ГУ ДФС у Луганської області № АДВ - 2756/12-32-23-02 від 06.12.2018р. повідомлено, що грошові кошти вилучені 28.12.2016р. у ОСОБА_4 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000104 від 15.12.2016p., у зв`язку з чим не неможливо їх повернути.

Як стверджує заявник та за даними з ЄРСР ухвалою слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21.11.2019р. № 428/8782/19 заявникові знову відмовлено у поверненні вилучених коштів в сумі 987 000,00 грн.

При цьому, як видно з цієї ухвали слідчого судді, обшук автомобіля марки «Honda», моделі Accord, р.н. НОМЕР_1 , проводився на підставі ухвали слідчого судді, з метою відшукання та вилучення, в тому числі і необлікованих готівкових коштів та грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, які в результаті і були відшукані та вилучені в ході проведення вказаного обшуку. Дані обставини свідчать про те, що мета проведення обшуку, визначена статтею 234 КПК, була досягнута органом досудового розслідування із дотриманням норм КПК України, тому вилучені на підставі ухвали слідчого судді грошові кошти, не є тимчасово вилученим майном, а є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000104 від 15.12.2016, на відшукання яких слідчим суддею і надавався дозвіл та які відповідають критеріям ст. 98 КПК України.
Отже, заявникові відмовлено не з підстав недоведення того, що вилучені грошові кошти перебувають у кримінальному провадженні № 0000057 і не перебувають у кримінальному провадженні № 0000037 (як він вказує у скарзі), а тому що він звернувся зі скаргою щодо неповернення тимчасово вилученого під час обшуку майна.

При цьому, суддею слідчим було установлено під час розгляду скарги, що постановою слідчого першого ВРКП СУ ФР ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій від 28.12.2016р. вилучені під час обшуку кошти в сумі 987 000 грн., визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000104 від 15.12.2016р. При цьому, згідно з копією постанови старшого слідчого першого ВРКП СУ ФР ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_13 про внесення грошових коштів на депозитний рахунок від 19.01.2017р., грошові кошти у сумі 1 059 330 грн., які вилучені під час проведення обшуку автомобіля сарки «Honda», моделі Accord, р.н. НОМЕР_1 , передані до відділу фінансування бухгалтерського обліку та звітності ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області для зарахування на депозитний рахунок.
Згідно з копією квитанції до прибуткового касового ордеру № 2 від 23.01.2017р. грошові кошти у сумі 1 059 330 грн. прийнято бухгалтерією ДПІ м. Краматорська ГУ ДФС у Донецькій області.
Потім постановою прокурора відділу прокуратури Донецької області ОСОБА_12 від 19.12.2017р. з матеріалів досудового № 0000104 від 15.12.2016р. виділено в окреме провадження матеріали досудового розслідування за № 0000057 від 30.03.2017р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. Речові докази у вигляді грошових коштів у сумі 1 059 330 грн. не виділялись.

Постановою прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_18 від 10.04.2018р. з матеріалів досудового № 0000104 від 15.12.2016 виділено в окреме провадження матеріали досудового розслідування за № 0000037 від 29.03.2018р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КК України. Речові докази у вигляді грошових коштів у сумі 1 059 330 грн. не виділялись, окрім документів про визнання цих коштів речовими доказами та передачу їх на зберігання.
Отже, з наведеного слідує, що самі по собі кошти в сумі 1 059 330 грн. залишилися прийнятими за квитанціями до прибуткового касового ордеру № 2 від 23.01.2017р. бухгалтерією ДПІ м. Краматорська ГУ ДФС у Донецькій області. Проте, вони є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000037 від 29.03.2018р., за ознаками ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КК України, що нині перебуває у СУ ФР ГУ ДФС у Луганській області.

Як установлено з наявних матеріалів скарги, ухвал слідчих суддів, грошові кошти вилучені 28.12.2016р. у ОСОБА_4 визнано речовими доказами по кримінального провадження № 0000104 від 15.12.2016p.

Натомість наявними матеріалами у скарзі підтверджено, що речові докази, вилучені під час обшуку в автомобілі:

- протокол обшуку автомобіля Honda Accord, самого ОСОБА_4 від 28.12.2016р.;

- постанова про визнання грошових коштів речовими доказами від 29.12.2016р.;

- постанова про внесення грошових коштів на депозитні рахунки;

- квитанція до прибуткового касового ордеру № 2 від 23.01.2017р. на суму 1 059 330,0 грн.

є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000037 від 10.04.2018р., де досудове розслідування здійснювалося станом на 10.04.2018р. СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області, а 11.04.2018р. постановою прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області за підслідністю скероване до СУ ФР ГУ ДФС у Донецькій області.

Потім, 07.05.2018р. всі матеріали кримінального провадження № 0000037 направлені за підслідністю до прокуратури Луганської області.

При цьому, суддя слідчий критично ставиться до відповіді на запит заявника слідчим ОВС першого ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Луганській області СУ ФР ГУ ДФС у Луганській області ОСОБА_17 від 10.12.2018р. про те, що грошові кошти мають відношення лише до матеріалів кримінального провадження № 0000104 від 15.12.2016р. (що не підконтрольне ГУ ДФС у Луганській області).

Поза увагою слідчого залишилося те, що вилучені кошти є доказами у саме кримінальному провадженні № 0000037 від 10.04.2018р., яке 07.05.2018р. було передане до СУ ФР ГУ ДФС у Луганській області (об`єднане з кримінальним провадженням № 0000057), адже відповідною поставною прокурора ці речові докази були виділені з кримінального провадження №0000104.

Та обставина, що до СУ ФР ГУ ДФС у Луганській області було передано лише оригінали прибуткових касових ордерів на розміщення вилучених коштів на банківський рахунок, не означає, що вилучені кошти втратили статус речових доказів у кримінальному провадженні № 0000037 від 10.04.2018р., оскільки фактично (фізично) не передавалися.

Виділення матеріалів кримінального провадження не передбачає собою зняття коштів з депозитного рахунку і передання їх разом зі справою до іншого органу досудового розслідування. Означене питання також врегулювано відповідною Інструкцію. Так, згідно із п. 49 спільного наказу ГПУ, МВС, ДПА, СБУ ВСУ, ДСА від 27.08.2010р. № 51/401/649/471/23/125 «Про затвердження та введення в дію Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (в новій редакції)» речові докази, розміщені в спеціальних сховищах, а також ті, які не знаходяться разом із справою, зараховуються за тим органом, куди передається кримінальна справа, про що надсилається повідомлення за місцем зберігання речових доказів і робиться відмітка в книзі про те, в кого вони перебувають на зберіганні. Відповідальність за збереження речових доказів несе особа, відповідальна за зберігання речових доказів органу, де вони зберігаються.

Отже, у будь якому разі, кошти щодо яких ставиться питання про повернення є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000037 від 29.03.2018р., за ознаками ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КК України, що нині перебуває у СУ ФР ГУ ДФС у Луганській області, навіть з огляду на те, що самі кошти (фізично) знаходяться (зберігаються) на депозитному рахунок уповноваженого банку, що обслуговує орган, у складі якого функціонує вказаний слідчий підрозділ. Як видно з наявних матеріалів кошти були прийняті згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру № 2 від 23.01.2017р. в сумі 1059330 грн. бухгалтерією ДПІ м. Краматорська ГУ ДФС у Донецькій області, а слідчим першого ВРКП СУ ФР ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області 19.01.2017р. винесено постанову про внесення їх на депозитний рахунок.

Доказів того - у якому саме банку знаходяться означені кошти - до матеріалів скарги не надано, але у будь-якому разі речові докази, які не знаходяться разом із справою, зараховуються за тим органом, куди передається кримінальна справа (п. 49 Інструкції).

Щодо порядку їх повернення, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити заявникові таке.

Як з`ясовано, матеріали кримінального провадження № 0000037 від 29.03.2018р. не перебувають у проваджені СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області, а 11.04.2018р. направлені до СУ ФР ГУ ДФС у Донецькій області, а потім - 07.05.2018р. передані до СУ ФР ГУ ДФС у Луганській області (або до прокуратури Луганської області).

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому: гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю) (п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК).
Отже, питання про долю речових доказів має вирішуватися слідчим суддею за наслідками розгляду клопотання слідчого або прокурора, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, яке розглядається згідно із статтями 171-174 КПК України (тобто за правилами розгляду клопотання про здійснення такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна). Водночас згідно із п. 2 ч. 2 ст. 132 КПК України к лопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування).
У даному випадку, питання про долю речових доказів має вирішуватися слідчим суддею згідно з територіальною підсудністю (за місцезнаходженням органу досудового розслідування який знаходиться на території Луганської області) за клопотанням слідчого або прокурора (процесуального керівника) у кримінальному провадження № 0000037 від 29.03.2018р., оскільки , виходячи з приписів ст.ст. 36, 38, 40, 100, 132, 171-174 КПК України питання про долю речових доказів вирішує уповноважена особа (слідчий, прокурор) того органу, за яким остаточно визначена підслідність у кримінальному провадженні.

В цьому контексті слід відмітити, що норми чинного КПК України наділяють слідчого правом на закриття кримінального провадження, в тому числі і за п. 2 ч.1 ст.284 КПК України, проте при цьому не відносять до його повноважень вирішення питання про долю речових доказів.

Водночас, повноваження слідчого судді або суду встановлені КПК України залежать від стадії кримінального провадження. У разі якщо кримінальне провадження закрите, відповідно стадія досудового розслідування завершена, слідчий суддя не є компетентним по закінченню досудового розслідування вирішувати питання вирішення долі речових доказів, він діє в межах своїх повноважень, визначених вимогами КПК України.

За змістом ч. 9 ст. 100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Звертаючись до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою, у якій заявник просить зобов`язати процесуального керівника прокуратури Дніпропетровської області повернути речові докази, заявник не надав відомостей про стан кримінального провадження № 0000037 від 29.03.2018р. (чи воно триває або ж закрите) і залишив поза увагою що у провадженні СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області це кримінальне провадження (як виділене з провадження під № 00000104) не перебуває, і відповідно прокуратура Дніпропетровської області не здійснює процесуальне керівництво у ньому. З чого слідує, що ані слідчий СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області, ані прокурор (процесуальний керівник) прокуратури Дніпропетровської області не є уповноваженими особами, які мають вирішувати долю речових доказів у кримінальному провадженні № 0000037 від 29.03.2018р.

Гроші в сумі 987 000,00 грн., про які заявником ставиться питання про їх повернення, не є речовими доказами у кримінальному провадженні № 00000104 від 15.12.2016р., адже приєднані у якості речових доказів до кримінального провадження № 0000037 від 29.03.2018р., тому прокурор (процесуальний керівник) прокуратури Дніпропетровської області не має правових підстав вирішувати їх долю.

Додатково суддя слідчий наголошує на тому, що не залежно від того де фізично знаходять речові докази, питання про їх повернення вирішується з урахуванням територіальної підслідності і підсудності, тобто з дотриманням вимог ст. 38 КПК України, яка визначає поняття органу досудового розслідування за клопотанням слідчого або прокурора.

Відтак, заявник, з урахуванням вимог ч. 7 ст. 100 КПК України, як представник свідка у кримінальному провадженні, не може звертатися до слідчого судді з питанням про повернення речових доказів, оскільки це питання відноситься до виключних повноважень слідчого або прокурора у кримінальному провадженні.

Питання про скасування постанови слідчого другого ВРКП СУФР ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області про визнання предметів речовими доказами грошових коштів в сумі 987 000,00грн. від 29.12.2016р. у кримінальному провадженні №0000104 від 15.12.2016р., не може вирішуватися слідчим суддею, оскільки указане кримінальне провадження закрите постановою від 29.12.2018р., що виключає реалізацію слідчим суддею повноважень щодо здійснення контролю у кримінальному провадженні. До того ж само по собі скасування постанови про визнання грошей речовими доказами не має наслідком їх повернення.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя доходить висновку, що у задоволенні скарги адвокатові ОСОБА_3 , поданої інтересах ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого про визнання предметів речовими доказами від 29.12.2016р., зобов`язання процесуального керівника Прокуратури Дніпропетровської області у кримінальному провадженні №0000104 від 15.12.2016р. негайно повернути речові докази слід відмовити.

Питання щодо проведення службової перевірки взагалі перебувають поза межами компетенції слідчого судді, і підстави для її спонукання нормами КПК України не передбачені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 100, 309, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвокатові ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 , про скасування постанови слідчого про визнання предметів речовими доказами грошових коштів в сумі 987 000,00грн. від 29.12.2016р. у кримінальному провадженні №0000104 від 15.12.2016р., зобов`язання процесуального керівника Прокуратури Дніпропетровської області у кримінальному провадженні №0000104 від 15.12.2016р. негайно повернути речові докази - грошові кошти власнику відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1