Справа № 645/1681/20
Провадження № 1-кс/645/394/20
У Х В А Л А
іменем України

25 березня 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю слідчого СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області

ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000612 від 23.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Харкіської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 , в якому просить суд накласти арешт на наступне майно - посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Opel Veсtra» д.н.з. НОМЕР_1 .
В обґрунтування клопотання зазначив, що 22.03.2020 року приблизно о 15:44 годин екіпажем патрульної поліції м. Харкова № 4052 під час патрулювання території Немишлянського району, за адресою: м. Харків, пр. Московський, 269-А/2 було виявлено гр. ОСОБА_6 , який керував автомобілем марки "Opel Vectra" д.н.з. НОМЕР_1 , в ході проведення перевірки документів у вказаного громадянина на автомобіль було встановлено ознаки підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. 22.03.2020 року за даним фактом на місце здійснювався виїзд слідчо-оперативної групи та в ході проведення огляду місця події слідчим СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 було вилучено документи, а саме посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Opel Veсtra» д.н.з. НОМЕР_1 .За даним фактом СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області розпочато кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000612 від 23.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Враховуючи викладене, вилучене майно має доказове значення у кримінальному провадженні та визнане речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню, що сприятиме розкриттю кримінального правопорушення та притягненню винної особи до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним

Слідчий суддя, вислухавши думку сторони кримінального провадження, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, вважає необхідним зазначити наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані і мають міститись і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до п. 1, 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, крім іншого, повинні бути зазначені підстава і мета накладення арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що 22.03.2020 року в ході проведення огляду місця події слідчим СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 було вилучено документи, а саме посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Opel Veсtra» д.н.з. НОМЕР_1 .
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Відповідно до положень закону об`єкт злочину, передбаченого ст. 358 КК України є: 1) посвідчення або інший документ, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією незалежно від форми власності, громадянином-підприємцем, приватним: нотаріусом, аудитором чи .іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків; 2) печатки, штампи, бланки підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, інші офіційні печатки, штампи, бланки.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, якщо є достатні підстави вважати, що вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Разом з цим, в клопотанні не вказується і до нього не долучено належних та допустимих доказів того, що водійське посвідчення, на яке слідчий просить накласти арешт є речовим доказом у кримінальному провадженню, у зв`язку з чим клопотання в цій частині не підлягає задоволенню..
У той час, в враховуючи обставини провадження, мається правова підстава, передбачена п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України для накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу "Opel Vectra" д.н.з. НОМЕР_1 ,тимчасово вилучене майно під час проведення огляду місця події 22.03.2020 року.

Арешт тимчасово вилученого майна полягає в забороні користуватися та розпоряджатися ним володільцю та власнику.

Метою накладення арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000612 від 23.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Opel Veсtra» д.н.з. НОМЕР_1 .
В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: