Справа № 212/1227/2012
Провадження № 1/127/34/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2020 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підсудних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Червона Трибунівка Калинівського району Вінницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального висновку ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у тому, що ОСОБА_5 , будучи призначеним на посаду начальника сектору дільничних інспекторів міліції Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області наказом начальника УМВС України у Вінницькій області № 212 о/с від 05.10.2007 року, маючи спеціальне звання майор міліції, згідно функціональних обов`язків уповноважений здійснювати керівництво дільничними (старшими) інспекторами міліції, їх помічниками, інспекторами (старшими) по роботі з населенням та громадськими формуваннями, спрямовує і координує їх діяльність щодо проведення профілактичної роботи на адміністративних дільницях, контролює прийняття та своєчасний якісний і повний розгляд дільничними інспекторами міліції звернень громадян та службових осіб, які перебувають у них на виконанні, здійснює контроль за несенням служби дільничними інспекторами міліції, їх помічниками, та відповідно до ст. 2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів", являючись працівником правоохоронного органу та відповідно до примітки до ст. 368 КК України будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище за попередньою змовою з дільничним інспектором міліції Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_6 отримав хабар в сумі 13 163 грн., поєднаний з вимаганням.

Так, 19.09.2011 року в ЖРЗПЗ Вінницького РВ УМВС за № 4850 від 19.09.2011 року зареєстрована заява ОСОБА_7 на незаконні дії ОСОБА_8 , яка в селі Вінницькі Хутори Вінницького району, 19.09.2011, під час розмови, забрала та не повернула її доньці ОСОБА_9 мобільний телефон.

Вказану заяву виконувач обов`язків начальника Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_10 для проведення перевірки в порядку ст. 97 КПК України направив начальнику сектору дільничних інспекторів міліції Вінницького РВ ОСОБА_5 , який доручив її перевірку дільничному інспектору міліції ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 під час дослідчої перевірки, 20.09.2011 року вилучив мобільний телефон ОСОБА_9 у ОСОБА_8 , після чого її мати ОСОБА_11 , не знаючи про результати перевірки та злякавшись кримінальної відповідальності для раніше судимої ОСОБА_8 , звернулась до дільничного інспектора з проханням відмовити в порушені кримінальної справи відносно її доньки.

ОСОБА_6 про прохання ОСОБА_11 відмовити в порушені кримінальної справи щодо ОСОБА_8 цього ж дня повідомив начальнику сектору дільничних інспекторів міліції Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 , який, використовуючи службове становище та маючи намір на протиправне збагачення, запропонував ОСОБА_6 за прийняття рішення про відмову в порушені кримінальної справи щодо ОСОБА_8 висунути ОСОБА_11 вимогу надати хабар в сумі 4000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 31894 грн.

На пропозицію ОСОБА_5 ОСОБА_6 погодився та 20.09.2011 року при зустрічі з ОСОБА_11 , виконуючи спільну з ОСОБА_5 домовленість використовуючи службове становище, за прийняття рішення про відмову в порушені кримінальної справи, перебуваючи біля приміщення Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області висунув ОСОБА_11 протиправну вимогу передати йому хабар в сумі 4000 доларів США, яка знаючи про судимість ОСОБА_8 , спочатку погодилась на це. Проте усвідомлюючи, що вимога ОСОБА_6 про передачу грошових коштів в розмірі 4000 доларів США незаконна та маючи намір викрити злочинну діяльність дільничного інспектора, 26.09.2011 ОСОБА_11 звернулася із заявою до УСБ України у Вінницькій області, у якій добровільно повідомила про вимагання ОСОБА_6 хабара за прийняття рішення про відмову в порушені кримінальної справи відносно ОСОБА_8 .

В подальшому дільничний інспектор ОСОБА_6 діючи з відому та за попередньою змовою з начальником сектору ДІМ ОСОБА_5 , використовуючи службове становище та з метою отримання хабара 26.09.2011 року біля 15:00 год. зустрівся в приміщенні Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області з ОСОБА_11 та її сином ОСОБА_12 , які перебуваючи під контролем працівників Управління СБУ у Вінницькій області, повідомили ОСОБА_6 , що згодні передати йому частину хабара в сумі 2000 грн., які ОСОБА_6 погодився отримати.

Після цього, ОСОБА_12 , в приміщенні Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області, що розташований в м. Вінниці по вул. Мечнікова 7, діючи під контролем працівників УСБ України у Вінницькій області, передав ОСОБА_6 частину хабара грошові кошти в сумі 2000 грн., а він усвідомлюючи протиправність своїх дій, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище, умисно отримав їх, і в цей же день передав ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та використовуючи службове становище, умисно розділив отримані як хабар гроші в сумі 2000 грн., залишив для себе 1000 грн. та розраховуючи на подальше отримання хабара визначеного в сумі 4000 доларів США, умисно передав 1000 грн. ОСОБА_6 .

В подальшому, 27.09.2011 року біля 15:00 ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , використовуючи службове становище та маючи намір на протиправне збагачення, з метою одержання решти хабара за прийняття рішення про відмову в порушені кримінальної справи, зустрівся із ОСОБА_11 та її сином ОСОБА_12 в приміщенні Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області, що розташований в м. Вінниці по вул. Мечнікова 7, які діяли з відому та під контролем працівників Управління СБУ у Вінницькій області.

При цьому, ОСОБА_11 повідомила ОСОБА_6 , що принесла ще одну частку хабара грошові кошти в сумі 1400 доларів США за прийняття рішення про відмову в порушені кримінальної справи відносно ОСОБА_8 , які ОСОБА_6 погодився отримати та повідомив про це ОСОБА_5 .

В свою чергу, боячись бути викритим в одержані хабара, ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності, зателефонував зі свого мобільного телефону № НОМЕР_1 на мобільний телефон колишнього дільничного інспектора ОСОБА_13 № НОМЕР_2 , якого повідомив про необхідність приїхати автомашиною до Вінницького РВ УМВС, де отримати від незнайомого, який підійде до автомобіля пакунок.

При цьому ОСОБА_5 не бажаючи бути викритим, умисно не повідомив в розмові, що ОСОБА_12 має передати для нього хабар в сумі 1400 доларів США, розраховуючи в подальшому грошові кошти забрати в ОСОБА_13 .

Також з метою уникнення від відповідальності у разі викриття факту хабарництва, ОСОБА_5 , використовуючи службове становище, наказав ОСОБА_6 особисто не отримувати від ОСОБА_12 хабар в сумі 1400 доларів США, а повідомити йому, щоб він передав грошові кошти ОСОБА_13 , автомобіль якого знаходився біля приміщення Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області.

Діючи узгоджено, ОСОБА_6 за попередньою домовленістю із ОСОБА_5 , маючи спільний умисел на отримання хабара, використовуючи службове становище, умисно підвів ОСОБА_12 до вікна в коридорі райвідділу та вказав на автомобіль марки «Деу-Ланос», державний номерний знак НОМЕР_3 , наказавши ОСОБА_12 хабар в сумі 1400 доларів США передати водієві вказаного автомобіля.

ОСОБА_12 , виконуючи вимогу ОСОБА_6 , діючи під контролем працівників УСБ України у Вінницькій області 27.09.2010 року біля 15.00 в автомобілі марки «Деу-Ланос», державний номерний знак НОМЕР_3 , передав як хабар для ОСОБА_6 1400 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 27.09.2011 складає 11163 грн., які ОСОБА_13 отримав для ОСОБА_5 не знаючи про те, що зазначені грошові кошти є хабаром для останнього.

Таким чином, вимагаючи хабар в сумі 4000 доларів США ОСОБА_5 отримав його частину в загальній сумі 13 163 грн., після чого був викритий та затриманий.

Дії ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковано за ч. 3 ст. 368 КК України, як одержання хабара у значному розмірі службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з вимаганням хабара.

Дії ОСОБА_6 органом досудового слідства кваліфіковано за ч. 3 ст. 368 КК України, як одержання хабара у знаному розмірі службовою особою, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з вимаганням хабара.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 відмовився надавати показання, зіславшись на ст. 63 Конституції України.

Підсудний ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у скоєнні інкримінованого злочину не визнав, стверджував, що досудове слідство проведено з чисельними грубими порушеннями вимог закону, а тому докази, здобуті слідством не можуть бути взяті судом до уваги. Зокрема ОСОБА_5 повідомив наступне.

20.09.2011 року на нараді, яку він проводив як начальник дільничних інспекторів, він розписав на дільничного інспектора ОСОБА_6 матеріали за заявою ОСОБА_7 про вчинення відносно неї злочину.

Йому відомо, що ОСОБА_6 через ОСОБА_11 , яка є матір`ю ОСОБА_14 , викликав останню для допиту в РВ.

В цей же день до нього в кабінет прийшла ОСОБА_11 та стала просити не порушувати кримінальну справу відносно її доньки ОСОБА_14 . Однак він сказав їй, що жодних питань вони не вирішують, а матеріали передають слідству, де й вирішується питання про порушення кримінальної справи. В службові обов`язки дільничного інспектора не входить питання щодо порушення кримінальної справи.

26.09.2011 року він півдня перебував на роботі, а після обіду написав рапорт та відпросився з роботи.

Ніяких грошей від ОСОБА_6 він не отримував. ОСОБА_6 був його підлеглим, вони перебували в робочих стосунках, жодних вказівок, завдань він ОСОБА_6 з приводу цих матеріалів не надавав, пропозицій не висловлював. ОСОБА_11 йому грошей не пропонувала.

27.09.2011 року він ОСОБА_15 не дзвонив, до РВ його не викликав, взагалі в цей день жодних розмов з ним не вів. Йому відомо, що автомобіль ОСОБА_15 був обшуканий, це видно на відео, однак протоколу обшуку немає, ця слідча дія оформлена протоколом огляду місця події, що на його думку є незаконним.

27.09.2011 року йому подзвонила невідома особа та повідомила, що його підлеглого затримали під час отримання хабара.

Він приїхав у РВ, його службовий кабінет обшукували, однак нічого не вилучали. Пізно ввечері слідчий з групою приїхали до нього до дому, де вони також хотіли провести обшук, однак він не надав письмового дозволу. Дружина з балкона скинула йому барсетку, яку в нього вилучили разом з посвідченням, грошима та іншими речами, що в ній були. Його повезли у прокуратуру, де тримали до ранку, протокол затримання не оформляли, хоча фактично він був затриманий протягом 14 годин, йому не дозволяли залишити прокуратуру. Йому не дозволяли подзвонити адвокату, дружині. Там же він бачив ОСОБА_6 в наручниках. Йому не було відомо про те, чи було порушено кримінальну справу.

Він вважає, що кримінальну справу відносно нього сфабриковано, докази сфальшовані.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 повідомила, що 19.09.2011 року пізно ввечері до неї додому приїхали ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом з батьками дівчинки та заявили, що її донька ОСОБА_16 вкрала в цієї дівчинки телефон. Вона сказала, що доньки немає, дозволила їм зайти до хати. ОСОБА_5 побачив фото доньки, схопив його та поніс показувати комусь на вулицю. Після цього ОСОБА_5 сказав її сину ОСОБА_17 , щоб він йому подзвонив, як тільки з`явиться сестра.

ОСОБА_18 прийшла до дому приблизно о 00:30, тобто через годину після уходу міліції та стала комусь дзвонити, питати, кому можна віддати телефон, тому що він їй не потрібний. ОСОБА_19 розповіла, що вона на вулиці попросила в якоїсь дівчинки телефон подзвонити, та дала їй телефон, а сама втекла.

Біля часу ночі ОСОБА_6 подзвонив їй і сказав приїхати в 7 годин та принести телефон, тоді він закриє справу.

Вона ранком прийшла у РВ, однак інший міліціонер біля зупинки сказав їй віддати телефон, та повідомив, що завели кримінальну справу. Вона потім просила ОСОБА_20 , щоб він надав адресу дівчини, щоб ОСОБА_19 могла повернути телефон. Тоді ОСОБА_6 сказав, що все можна залагодити за 4000 доларів США, дав строк 3 дні, а потім він ОСОБА_21 заарештує, сказав, що гроші ці для керівника. ОСОБА_5 особисто в неї грошей не вимагав.

Вони самотужки знайшли дівчину, яку звати ОСОБА_22 , ОСОБА_19 перед нею вибачилася. Батькам ОСОБА_22 вона розповіла, що міліція вимагає 4000 доларів США, щоб не посадити її доньку. ОСОБА_19 разом з батьками ОСОБА_22 просили ОСОБА_6 дозволити їм забрати заяву, однак він не дозволив.

20.09.2011 року вона звернулася до ОСОБА_6 з проханням не порушувати кримінальну справу щодо її доньки.

22.09.2011 року вона сама ініціювала зустріч з ОСОБА_6 , вони зустрілися на автовокзалі, розмову вона записала на телефон, потім син переписав запис на диск, який вона в подальшому віддала працівникам СБУ.

26.09.2011 року вона з сином ОСОБА_23 донькою ОСОБА_24 . Пішли в СБУ, подали заяву про вимагання хабара та принесли 2000 грн. В СБУ було зроблено ксерокопії з цих грошей, їх просвітили лампою, перевірили на справжність. Були ще якісь люди. Їй і ОСОБА_17 дали мікрофон, ОСОБА_17 ще й камеру. Після цього вона подзвонила ОСОБА_6 , сказала, що в неї є 2000 грн., ОСОБА_6 сказав їй прийти. У райвідділі ОСОБА_25 на сходах передав ОСОБА_20 помічені гроші, але цього вона не бачила, оскільки вони відійшли.

Далі вона пішла з ОСОБА_6 в його кабінет, де написала пояснення і голосно сказала, що принесла 2000 грн.

27.09.2011 року вони з сином знову прийшли до СБУ і принесли 1400 доларів США. Гроші знову просвітили і дали їм. Коли вони прийшли до ОСОБА_6 , той з сином вийшли, а вона залишалася в кабінеті.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні повідомив наступне. 19.09.2011 року ввечері він повернувся додому, однак його сестри вдома не було. Через деякий час до них додому приїхали працівники міліції, а саме ОСОБА_26 та ОСОБА_6 , які шукали його сестру. При цьому, вони повідомили, що нібито сестра викрала мобільний телефон. Разом з працівниками міліції були якісь люди та дівчинка. Поспілкувавшись з ним та його матір`ю, вони поїхали, а ОСОБА_26 сказав подзвонити йому, коли з`явиться сестра.

Пізно ввечері додому повернулася його сестра, яка на той час уже мала судимість за крадіжку. Остання була засмучена та розповіла, що хотіла влаштуватися на роботу, однак не змогла цього зробити. Потім вона хотіла зателефонувати, однак коштів на рахунку не було, тому вона взяла телефон у якоїсь дівчинки, щоб подзвонити. Та дівчина дала їй свій телефон, а сама втекла. Після розмови з сестрою, він зателефонував до ОСОБА_26 . Останній сказав йому терміново приїхати у відділ міліції, однак він відмовився, бо надворі вже була ніч. Вони домовилися зустрітися вранці.

Наступного ранку він, його матір та сестра приїхали до райвідділу. ОСОБА_26 там не було. Коли ОСОБА_26 прийшов, то змусив його сестру писати пояснення, а його з матір`ю вигнав до коридору. Матір почала благати його відпустити сестру, однак ОСОБА_26 наказав черговому вивести їх на перший поверх.

Через деякий час він побачив, як його матір разом з ОСОБА_6 вийшли на вулицю. Він вийшов за ними, однак розмови не чув. Після розмови, матір підійшла до нього і сказала, що ОСОБА_6 вимагає 4000$ в якості хабара, за який сестру відпустять.

Вони намагалися вирішити проблему самостійно, говорили з батьками потерпілої, намагалися забрати заяву, однак не змогли нічого зробити. Тому вони вирішили записати на диктофон, як ОСОБА_6 вимагає у них гроші. Дати він уже не пам`ятає, на автовокзалі він записав його розмову з ОСОБА_6 на телефон матері. В даній розмові ОСОБА_6 вимагав у його матері хабар. Потім запис з телефону він переписав на диск.

Наступного дня, він з матір`ю взяли гроші і пішли до СБУ. Матір писала заяву і пояснення, в яких виклала всі обставини вимагання у неї грошей. Працівники СБУ дали їм мікрофони, вони взяли гроші та пішли до відділу. Спочатку до кабінету пішла матір, потім вона йому зателефонувала, щоб він піднявся. Далі ОСОБА_6 попросив його вийти разом з ним з кабінету. Біля вікна ОСОБА_6 показав йому автомобіль таксі і сказав віддати гроші таксисту.

Він підійшов до таксиста, запитав чи він знає ОСОБА_27 , після чого той сказав сідати в машину. Він сів, автомобіль від`їхав, а потім таксист сказав положити гроші у бардачок, що він і зробив. Далі автомобіль зупинився біля заправки, він вийшов та пішов до працівників СБУ.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_13 , який надав суду наступні показання. Він раніше знав ОСОБА_26 та ОСОБА_6 , оскільки працював разом з ними у відділі міліції, підтримував з ними дружні стосунки. На той час він був уже на пенсії та працював у службі таксі. Він часто під`їжджав до райвідділу, адже мав там багато знайомих.

Того дня він спілкувався зі своїми товаришами біля райвідділу. В якийсь момент до нього підійшов незнайомий чоловік та запитав, чи може він його підвезти. Він погодився, сів в машину та від`їхав. Його пасажир спочатку попросив повернутися, щоб забрати його матір, потім сказав зупинитися, далі поклав у бардачок якийсь згорток білого кольору, схожий на конверт і дуже швидко вийшов з машини. Він проїхав близько 10 метрів, його автомобіль підрізав інший автомобіль типу «Джип», та він зупинився. Далі незнайомі чоловіки витягли його з машини, потім повезли у прокуратуру. Працівники СБУ проводили огляд його автомобіля, однак дозволу на це він не надавав. В цей час він перебував неподалік у наручниках, жодного документу не підписував.

Того дня ОСОБА_26 та ОСОБА_6 до нього не телефонували, жодних прохань не висловлювали.

Після оголошення показань свідка, які він давав на досудовому слідстві, свідок ОСОБА_13 повідомив, що ті показання він надавав, перебуваючи у стресовому стані, під тиском, в них дописані неправдиві відомості.

В судовому засіданні були досліджені матеріали кримінальної справи, зокрема:

- протокол огляду місця події від 27.09.2011 року, а саме відрізку автошляху сполученням Вінниця Хмельницький, на 1 км Хмельницького шосе, під час якого оглядався автомобіль марки «Део Ланос» жовтого кольору з номерним знаком « НОМЕР_3 », в бардачку якого виявлено та вилучено 28 грошових купюр номіналом по 50 доларів США на суму 1400 доларів США, на яких в ультрафіолетовому промінні виявлено сліди спеціальної хімічної речовини та напис "ХАБАР", і номера купюр яких співпадають з номерами купюр, зазначеними в акті помітки від 27.09.2011 року (т. 1 а.с. 8 10);

- протокол огляду місця події від 27.09.2011, а саме подвір`я Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 1500 грн. (т. 1 а.с. 16 17);

- заява ОСОБА_11 від 26.09.2011 року, про вимагання у неї працівниками міліції Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області хабара в сумі 4000 доларів США; (т. 1а.с. 24);

- акт від 26.09.2011 року, відповідно до якого грошові кошти в сумі 2000 гривень ксерокопійовано та передано ОСОБА_11 для документування протиправної діяльності співробітників міліції (т. 1 а.с. 45 46);

- акт вручення технічного засобу ОСОБА_11 від 27.09.2011 року, відповідно до якого ОСОБА_11 було вручено портативний диктофон марки Olimpus з мікрокасетою марки TDK AE 928 (т. 1 а.с. 51);

- акт помітки та вручення грошових купюр від 27.09.2011 року, відповідно до якого грошові кошти в сумі 1400 доларів США були ксерокопійовано та помічені спеціальною хімічною речовиною і на них за допомогою спеціального хімічного олівця зроблено напис "ХАБАР". Дані грошові купюри були передані ОСОБА_11 та ОСОБА_12 для участі в проведенні оперативно розшукових заходів для отримання фактичних даних про вимагання хабара (т. 1 а.с. 52 53);

- роздруківка розмови від 22.09.2011 року з оптичного диска LG DVD-R, між ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 63 68);

- протокол очної ставки між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 29.09.2011 року (т. 1 а.с. 124 126);

- протокол очної ставки між ОСОБА_5 та ОСОБА_13 від 29.09.2011 року (т. 1 а.с. 127 128);

- роздруківки розмов за наслідками оперативно розшукових заходів 26.09.2011 року та 27.09.2011 року, що мали місце між ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (т. 2 а.с. 5 24);

- роздруківки вхідних та вихідних дзвінків з мобільних телефонів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 26.09.2011 року та 27.09.2011 року (т. 2 а.с. 87 132, 138 143);

- протокол очної ставки між ОСОБА_5 та ОСОБА_13 від 28.11.2011 року (т. 2 а.с. 153 155);

- протокол очної ставки між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 28.11.2011 року (т. 2 а.с. 153 155);

- висновок експерта № 192 від 02.11.2011 року, відповідно до якого речовина, яка в ультрафіолетових променях люмінесціює яскраво-жовтим кольором, наявна на поверхнях 28 грошових купюр номіналом по 50 доларів США. Крім того, на лицьових поверхнях вказаних купюр є напис: Хабар, виконаний речовиною, що люмінесціює яскраво блакитним кольором (т. 2 а.с. 182 201);

- висновок експерта № 521 П від 14.11.2011 року, відповідно до якого 28 грошових купюр номіналом по 50 доларів США відповідають зразкам банкнот, що перебувають в офіційному обігу на території США, тобто виготовлені федеральним резервним банком для США (т. 2 а.с. 210 215);

- висновок експерта № 12393/12394/11-35 від 10.01.2012 року, відповідно до якого надані на дослідження аудіозаписи , що містяться на дисках №15-н-12нт, 15/ н-13нт та 15/н-15нт є копіями, які зафіксовані на зазначені диски за допомогою ПЕОМ, у досліджуваних розмовах брали участь ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (т. 2 а.с. 224 243);

- матеріал № 113 про відмову в порушенні кримінальної справи за зверненням ОСОБА_7 щодо відкритого викрадення ОСОБА_8 мобільного телефону, що належить ОСОБА_9 (знаходиться при матеріалах справи);

- диски та касети з відеозаписами та аудіозаписами проведених слідчих дій та оперативно розшукових заходів (знаходяться при матеріалах справи);

- лист голови Апеляційного суду Вінницької області № 1-27/324/2017 від 15.11.2017 року на запит ОСОБА_6 , згідно з яким 26.09.2011 року судом в ОРС №1460 була винесена постанова № 0-1267цт, якою тимчасово обмежувалися конституційні права та свободи зазначеної в постанові особи, строк засекречування 10 років, примірник цієї постанови, що залишався на зберіганні в суді 20.02.2014 р. знищено на підставі акту №53/26/52-49нт;

- лист начальника управління СБУ у Вінницькій області №53/В-8/8 від 10.11.2017 року з аналогічним змістом щодо знищення постанови Апеляційного суду Вінницької області разом зі всіма матеріалами ОРС у 2014 році;

- лист заступника начальника управління СБУ у Вінницькій області №53/В-19/8 від 27.11.2014 року, з якого вбачається, що всі оригінали записів, що здійснювалися в рамках оперативно-розшукових заходів в даній кримінальній справі 26 та 27 вересня 2011 року, знищені.

Дослідивши та проаналізувавши всі зібрані по справі докази, суд дійшов наступних висновків.

В судовому засіданні було встановлено, що в провадженні дільничного інспектора ОСОБА_6 , який був підлеглим ОСОБА_5 перебували матеріали про заяві Білобородової про крадіжку в неї телефону, в звязку з чим він проводив перевірку вказаної заяви та причетність до вчення злочину ОСОБА_28 , яка є донькою ОСОБА_11 та сестрою ОСОБА_29

ОСОБА_11 зверталася до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як до посадових осіб, щоб вони відмовили в порушенні кримінальної справи відносно її доньки. Ці обставини не заперечували ані потерпіла та свідок ОСОБА_29 , ані підсудні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Для документування злочину, який можливо буде скоєно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 правоохоронні органи проводили певні слідчі та розшукові дії.

Відповідно до ст. 2 КПК України (в редакції 1960 року) завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть в ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний.

Згідно зі ст. 113 КПК України досудове слідство провадиться лише після порушення кримінальної справи і в порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 190 КПК України (в ред. 1960 р.) встановлено, що з метою виявлення слідів злочину та інших речових доказів, з`ясування обстановки злочину, а також інших обставин, які мають значення для справи, слідчий проводить огляд місцевості, приміщення, предметів та документів.

Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до порушення кримінальної справи. В цих випадках, при наявності для того підстав, кримінальна справа порушується негайно після огляду місця події.

Про результати огляду слідчий складає протокол.

Огляд житла чи іншого володіння особи проводиться лише за вмотивованою постановою судді, яка виноситься з додержанням порядку, встановленого частиною п`ятою статті 177 цього Кодексу. Постанова судді оскарженню не підлягає.

У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, а також за письмовою згодою володільця огляд житла чи іншого володіння особи може бути проведено без постанови судді.

Для проведення у невідкладних випадках огляду місця події в

житлі чи іншому володінні особи, який здійснюється за її заявою

або повідомленням про вчинений щодо неї злочин, а так само у разі

відсутності цієї особи або неможливості отримати від неї згоду на

проведення невідкладного огляду місця події, рішення суду не

потребується.

У випадках, передбачених частинами п`ятою і шостою цієї

статті, слідчий в протоколі огляду обов`язково зазначає причини,

що обумовили проведення огляду без постанови судді, та протягом

доби з моменту проведення цієї дії повідомляє про здійснений огляд

житла чи іншого володіння особи та його наслідки прокурора, який

здійснює нагляд за досудовим слідством.

Отже законодавець чітко визначив порядок проведення досудового слідства та зазначив, що лише після порушення кримінальної справи можуть бути проведені слідчі дії, і лише такі слідчі дії можуть бути визнані судом законними, відповідно і докази є законними, отримані лише в результаті законно проведених слідчих дій.

Разом з тим законодавець обумовив можливість відступу від загальних правил в разі гострої потреби та визначив, які випадки є невідкладними, та коли можливі виключення із загальних правил. Також встановив прокурорський контроль за такими випадками з метою недопущення свавілля на слідстві з боку правоохоронних органів.

Як вбачається із матеріалів справи кримінальну справу за ч. 3 ст. 368 КК України відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 порушено 28.09.2011 року слідчим в ОВС відділу нагляду за виконанням законодавства у сфері запобігання та протидії корупції та досудовим слідством прокуратури Вінницької області ОСОБА_30 , приводом для її порушення (так вбачається із тексту самої постанови) була заява ОСОБА_11 , при цьому в постанові не вказано, про що була ця заява, та коли ОСОБА_11 з нею звернулася і до кого (т.1 а.с. 1).

Далі в матеріалах справи міститься протокол огляду місця події (т. 1 а.с. 8-10) від 27.09.2011 року, який проводився до початку досудового слідства, в незрозумілий проміжок часу з 16:30 годин 27.09.2011 року до 18:30 17.09.2011 року, без ухвали суду, на підставі заяви громадянки Філіпової, хоча в матеріалах справи заява такої особи відсутня. Ця слідча дія фіксувалася на відео, з якого вбачається, що фактично це був ретельний обшук, а не огляд, оскільки з автомобіля виймалося всі, в тому числі із багажника діставали килимок, запаску та інші речі, щоб мати доступ до прихованих місць, водій автомобіля ОСОБА_13 перебував у кайданках, однак правовий статус його невизначений, оскільки протокол затримання не складався, а в подальшому ця особа набула статусу свідка. Сам протокол надрукований на комп`ютері, що свідчить про те, що він складений не на місці проведення слідчої дії, хоча на відео видно, що протокол огляду автомобіля складався на місці огляду. В матеріалах справи відсутнє повідомлення прокурора про проведення слідчої дії, а в самому протоколі не зазначено в чому полягала невідкладність, що саме шукали правоохоронці в автомобілі ОСОБА_13 .

Однім із учасників описаної слідчої дії був слідчий з ОВС ОСОБА_31 , проте в матеріалах справи міститься інший документ протокол огляду від 27.09.2011 року (т. 1 а.с. 16-17), згідно якого слідчий ОСОБА_31 проводив зовсім іншу слідчу дію, огляд подвір`я Вінницького РВ та службового кабінету №204 в період часу з 16:41 год. до 17:50 год. за заявою ОСОБА_14 щодо вимагання хабара працівниками Вінницького РВ.

Отже в суду виникли обґрунтовані сумніви щодо правдивості відомостей, викладених в обох процесуальних документах, оскільки одна особа не може одночасно перебувати в двох чи більше місцях, а також, щодо того, чи взагалі слідчі дії, які в них описані, мають відношення до даної кримінальної справи.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

За наведених обставин суд вважає, що слідча дія, яка названа слідчим оглядом місця події (т. 1 а.с 8-9), а фактично була обшуком автомобіля, проведена з грубим порушенням вимог кримінально-процесуального кодексу, без законних на те підстав, а докази, зібрані в результаті її проведення є недопустимими, тому суд не може брати їх до уваги.

З тих самих міркувань суд не бере до уваги протокол огляду від 27.09.2011 року (т. 1 а.с. 16).

Як вбачається із матеріалів справи 26.09.2011 року до УСБ України в Вінницькій області звернулася ОСОБА_11 з письмовою заявою про те, що працівник Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_6 вимагає у неї хабар у розмірі чотирьох тисяч доларів США. До заяви ОСОБА_11 додала магнітний диск з копією аудіозапису розмови з ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 24).

Оперуповноваженим Немирівського МРВ УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_32 26.09.2011 року складено процесуальний документ під назвою «Акт», в ході якого ним ксерокопійовано 2000 грн., які отримані від ОСОБА_11 , та в подальшому передані останній, для документування можливої протиправної діяльності співробітника міліції. (т. 1 а.с. 4550)

Проте, згідно показань самої ОСОБА_11 вона гроші ОСОБА_6 не передавала, а це зробив її син - свідок по справі ОСОБА_12 , хоча цього вона не бачила.

ОСОБА_12 не був тієї особою, яка була уповноважена працівниками СБУ передавати будь-кому гроші в сумі 2000 грн., вони йому не вручалися правоохоронцями, ніяких вказівок щодо документування злочину він від правоохоронців не отримував, тобто він не діяв з відому та під контролем СБУ. Не була уповноважена і ОСОБА_11 передавати будь-кому кошти для передачі їх ОСОБА_6 .

За таких обставин суд вважає, що належних доказів того, що ОСОБА_6 отримав в якості хабара 2000 грн. від ОСОБА_11 слідством не здобуто та суду не надано, а твердження слідства про те, що ці гроші ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_12 , який діяв під контролем працівників УСБ України у Вінницькій області, передав ОСОБА_6 частину хабара грошові кошти в сумі 2000 грн., не відповідають обставинам, встановленим у судовому засіданні.

Крім того оперуповноваженим Немирівського МРВ УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_32 27.09.2011 року складено процесуальний документ під назвою «Акт помітки та вручення грошових купюр», в ході якого ним ксерокопійовано та помічено 1400 доларів США. При цьому, 1000 доларів США надала для помітки ОСОБА_11 . Після помітки, вказані грошові кошти передані ОСОБА_11 та ОСОБА_12 для участі в проведенні оперативно розшукових заходів для отримання фактичних даних про вимагання хабара. (т. 1, а.с. 5260)

Згадані докази містять суттєві розбіжності та неповноту.

Зокрема, процесуальна назва документу «акт» від 26.09.2011 року є незрозумілою, оскільки складання таких документів не передбачено КПК України. У вказаному документі зазначено, що грошові кошти в сумі 2000 грн. передано ОСОБА_11 , проте згідно з обвинуваченням вказані грошові кошти надавалися ОСОБА_6 в якості хабара не ОСОБА_11 , а іншою, не уповноваженою на те особою.

Під час огляду місця події від 27.09.2011 року (т. 1 а.с. 811) слідчим ОСОБА_33 було вилучено двадцять купюр номіналом по 50 доларів США, що становить 1000 доларів США. В подальшому в якості речових доказів до кримінальної справи долучено 1400 доларів США. Незрозумілим є походження 400 доларів США, оскільки згідно протоколу ОСОБА_11 надала слідству лише 1000 доларів США.

Крім того у своїй заяві від 26.09.2011 року (т. 1, а.с. 24) ОСОБА_11 , вказала, що до заяви вона долучає диск з копією аудіозапису розмови з ОСОБА_6 .

Оперуповноважений Немирівського МРВ УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_34 22.09.2011 року в присутності понятих склав протокол добровільної видачі DVD R диску ОСОБА_11 з аудіозаписом її розмови з ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 61). Після чого, вказаним оперуповноваженим складено роздруківку цієї розмови. (т. 1 а.с. 63 68).

Однак цей доказ не може бути врахований судом, оскільки є незаконним з огляду на таке.

Конституційний Суд України у своєму рішенні №1-31/2011 зазначив наступне. Обвинувачення у вчиненні злочину не може ґрунтуватися на фактичних даних, одержаних в результаті оперативно-розшукової діяльності уповноваженою на те особою без дотримання конституційних положень або з порушенням порядку, встановленого законом, а також одержаних шляхом вчинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання і фіксації із застосуванням заходів, передбачених Законом України "Про оперативно-розшукову діяльність", особою, не уповноваженою на здійснення такої діяльності.

ОСОБА_11 та ОСОБА_12 під час здійснення вказаних дій, (оперативно розшукових заходів), не діяли узгоджено з працівниками УСБУ та не уповноважувалися на вчинення вказаних дій, тобто їх дії були незаконними, оскільки вони діяли на власний розсуд, при цьому порушували права інших осіб, адже стаття 31 Конституції України гарантує кожному таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції. Винятки можуть встановлюватися лише судом у випадках, передбачених законом, з метою запобігти злочинові чи з`ясувати істину під час розслідування кримінальної справи, якщо іншими способами одержати інформацію неможливо. Вказана слідча дія проводилася до подання заяви про злочин та порушення кримінальної справи, що суперечить нормам кримінально процесуального закону в ред. від 1960 року. А відтак суд дійшов висновку, що DVD-R диск, який був виданий ОСОБА_11 (т.1 а.с.61-62), роздруківка розмови, яка відбулася 22.09.2011 року (т.1 а.с.63), протокол огляду предметів від 06.10.2011 року (т. 1 а.с. 69), постанова про визнання предмету речовим доказом від 06.10.2011 року (т. 1 а.с. 70) є недопустимими доказами, оскільки отримані незаконним шляхом, тому до уваги судом не беруться.

Також в судовому засіданні встановлено, що ряд слідчих дій, протоколи яких містяться в матеріалах справи, проводились одночасно однією особою, що ставить під сумнів їх правдивість, а відтак і допустимість, зокрема:

Старший слідчий ОСОБА_35 проводив огляд місця події 27.09.2011 року, на 1 км Хмельницького шосе в м. Вінниці (т. 1 а.с. 8 11) за участі слідчого ОСОБА_36 в період часу з 16:30 год. до 18:30 год., в той час коли слідчий ОСОБА_31 проводить огляд місця події в той же день - 27.09.2011 року, на території подвір`я Вінницького РВ УМВС України в Вінницькій області (т. 1, а.с. 16 17) в період часу з 16:41 год. до 17:50 год.

Також слідчий ОСОБА_31 проводить допит підозрюваного ОСОБА_6 28.09.2011 року в приміщенні слідчого відділу прокуратури Вінницької області (т. 1, а.с. 104) в період часу з 09.34 до 09.53 год., однак не закінчивши вказану слідчу дію, слідчий ОСОБА_31 проводить допит свідка ОСОБА_13 28.09.2011 зовсім в іншому районі міста - в приміщенні прокуратури Ленінського району м. Вінниці (т. 1, а.с. 105 107) в період часу з 09.50 до 10.20 год.

Слідчий ОСОБА_37 проводить огляд предметів 06.10.2011 року (т. 1, а.с. 69) в період часу з 11.30 до 11.50 год., при цьому, слідчий ОСОБА_37 в цей самий час проводить пред`явлення обвинувачення ОСОБА_6 від 06.10.2011 року, (т. 1, а.с. 194 195) в період часу з 11.40 до 11.50 год.

Також слідчий ОСОБА_37 проводить огляд предметів 06.10.2011 року (т. 1, а.с. 177) в період часу з 16.30 до 17.20 год., при цьому, слідчий ОСОБА_37 в цей самий час проводить пред`явлення обвинувачення ОСОБА_5 від 06.10.2011 року, (т. 1, а.с. 202 207) в період часу з 16.30 до 16.40 год., та проводить допит обвинуваченого ОСОБА_5 06.10.2011 року, (т. 1, а.с. 209) в період часу з 16.45 до 17.05 год.

Слідчий ОСОБА_37 проводить додатковий допит обвинуваченого ОСОБА_6 11.11.2011 року (т. 1, а.с. 251) в період часу з 14.00 до 15.00 год., при цьому, слідчий ОСОБА_37 в цей самий час проводить відібрання зразків для експертного дослідження - 11.11.2011 року, (т. 1 а.с. 255) в період часу з 14.00 до 14.30 год.

Крім того, слідчий ОСОБА_35 проводить допит свідків ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 та ОСОБА_42 від 19.11.2011 року, (т. 2 а.с. 53, 54, 55, 56, 57) одночасно, в той самий день та період часу з 11.35 до 12.00 год.

Суд не бере до уваги данні зазначених вище протоколів слідчих дій, оскільки незрозуміло, яка слідча дія проводилася насправді і коли.

Суд також не може взяти до уваги висновок експерта № 12393/12394/11-35 від 10.01.2012 з додатком, оскільки як вбачається із самого висновку експертом досліджувалися копії записів, оригіналів носіїв інформації на експертизу надано не було. Відповідно до листа заступника начальника управління СБУ У Вінницькій області №53/В-19/8 від 27.11.2014 всі оригінали записів, що здійснювалися в рамках оперативно-розшукових заходів в даній кримінальній справі 26 та 27 вересня 2011 року, знищені. Знищено було також і постанову Апеляційного суду Вінницької області, на підставі якої проводилися певні слідчі чи оперативно-розшукові заходи, що підтверджується відповідними листами.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 28.03.2008 року «Про деякі питання застосування судами України законодавства при дачі дозволів на тимчасове обмеження окремих конституційних прав і свобод людини і громадянина під час здійснення оперативно-розшукової діяльності, дізнання та досудового слідства» обмеження вказаних конституційних прав і свобод людини і громадянина під час проведення оперативно-розшукової діяльності, дізнання та досудового слідства допускається лише за вмотивованим рішенням суду (крім випадку, передбаченого ч. 3 ст. 30 Конституції України) (254к/96-ВР) і носять винятковий та тимчасовий характер. До порушення кримінальної справи вони застосовуються з метою запобігання тяжкого чи особливо тяжкого злочину, якщо іншим способом одержати інформацію неможливо. Надання дозволу на проведення оперативно-розшукових заходів після порушення кримінальної справи не залежить від тяжкості злочину.

За таких обставин суд позбавлений можливості перевірити законність проведених слідчих та оперативно-розшукових заходів, оскільки в даний час така можливість втрачена.

В матеріалах справи відсутні протоколи огляду та вручення ОСОБА_11 та ОСОБА_43 спеціальних технічних засобів, на які мало бути записано все, що відбувалося між ними та ОСОБА_6 або ОСОБА_5 , що позбавляє суд можливості перевірити законність проведення вказаних заходів.

З тих самих міркувань суд не бере до уваги протоколи за результатами проведення оперативно-технічного заходу негласного документування від 31.10.2011 року (т. 2 а.с. 17, 21,) та протокол огляду речового доказу від 01.11.2011 року (т. 2 а.с. 201).

Підсудні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечували свою участь у злочині, що їм інкримінують.

Наявність в справі протоколів допитів ОСОБА_6 , де він визнає свою провину та вказує, що вчинив злочин разом з ОСОБА_5 , а також протоколів очних ставок між підсудними та свідком ОСОБА_44 на думку суду недостатньо, оскільки вказані особи, викладені в протоколах відомості в судовому засіданні не підтвердили.

Показання потерпілої ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_29 не доводять беззаперечно провину обвинувачених, оскільки потерпіла ОСОБА_11 була особою, зацікавленою у позитивному вирішенні справи, що стосувалася її доньки ОСОБА_28 . Показання потерпілої ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_29 неможливо перевірити незалежними, об`єктивними доказами, оскільки практично всі слідчі дії, якими документувався злочин, проведені з грубими порушеннями процесуального закону, а тому судом до уваги не беруться. Їх показання є дещо плутаними, як й їх поведінка під час проведення названих вище слідчих дії. Так ОСОБА_11 , згідно її ж власних показань зверталася до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з проханням закрити справу, хоча це не належало до їх компетенції, потім звернулася до СБУ з метою викриття злочину вимагання хабара, а потім стала діяти самостійно, вийшовши за межі повноважень, які їй надали працівники СБУ, зокрема, передала гроші, що їй були надані для вручення ОСОБА_6 , свідку ОСОБА_43 , що звело нанівець роботу правоохоронних органів.

За таких обставин суд вважає, що досудове розслідування у даній кримінальній справі проведено з грубими порушеннями вимог КПК України, не об`єктивно, неповно, вказану неповноту неможливо усунути в судовому засіданні. Зібрані по справі докази є суперечливими, містять багато помилок та розбіжностей, що не дає змогу суду покласти їх в основу обвинувального вироку. Разом з тим суд вважає, що справу недоцільно направляти на досудове розслідування, оскільки в звязку з плином часу можливість отримання нових доказів, або виправлення помилок досудового слідства втрачена.

За таких обставин суд дійшов висновку, що належних, достовірних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у скоєнні злочину, що їм інкримінують, в ході судового роз гляду здобуто не було, а тому їх слід виправдати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України (в ред. 1960 року), суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 368 КК України виправдати в зв`язку з недоведеністю його винуватості у скоєнні злочину.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді підписки про невиїзд скасувати.

ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 368 КК України виправдати в зв`язку з недоведеністю його винуватості у скоєнні злочину.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді підписки про невиїзд скасувати.

Речові докази по справі, а саме:

- з двадцяти восьми грошових купюр номіналом по 50 доларів США в сумі 1400 доларів США, які зберігаються у Вінницького відділення ПАТ "Укрсоцбанку" одну тисячу доларів повернути ОСОБА_11 , чотириста доларів обернути в дохід держави;

- зразки хімічної речовини, які запаковано в паперові конверти (Пакет № 1, Пакет № 2 до акту помітки та вручення грошових купюр), змиви з долонь рук ОСОБА_13 , запаковані в паперові конверти (Пакет №1, Пакет № 2); змиви з лівої нагрудної кишені сорочки ОСОБА_13 , запаковано в паперові конверт (Пакет № 3); змиви з зовнішньої сторони лівих дверцят автомобіля марки Део Ланос, запаковано в паперові конверт (Пакет № 4); змиви з зовнішньої сторони лівих задніх дверцят автомобіля марки Део Ланос, запаковано в паперові конверт (Пакет № 5); змиви з зовнішньої сторони правих передніх дверцят автомобіля марки Део Ланос, запаковано в паперові конверт (Пакет № 6); змиви з зовнішньої ручки задніх правих дверцят автомобіля марки Део Ланос, запаковано в паперові конверт (Пакет № 7); змиви з внутрішньої сторони верхньої ручки лівих передніх дверцят автомобіля марки Део Ланос, запаковано в паперові конверт (Пакет № 8); змиви з внутрішньої сторони нижньої ручки лівих передніх дверцят автомобіля марки Део Ланос, запаковано в паперові конверт (Пакет № 9); змиви з керма, а також лівого та правого перемикачів, які розташовані за кермом автомобіля марки Део Ланос, запаковано в паперові конверт (Пакет № 10); змиви з важеля перемикання передач та важеля ручного гальма автомобіля марки Део Ланос, запаковано в паперові конверт (Пакет № 11); змиви з внутрішньої сторони ручок передніх правих дверцят автомобіля марки Део Ланос, запаковано в паперові конверт (Пакет № 12); мікрокасета TDK MC-90, додаток до заяви ОСОБА_11 , запаковано в паперовий конверт білого кольору, об`єкти дослідження до висновку № 12393/12394/11-35, запаковано в паперовий конверт жовтого кольору, відеокасета з записом огляду місця події від 27.09.2011, відеокасети із проведенням слідчих дій за участі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запаковані в паперовий конверт білого кольору, диктофон OLYMPUS Pearlcorder J300 серійний номер НОМЕР_4 , диски DVD-R Digital № 53/н-12нт, DVD-R Single Sided № 53/н-15нт, DVD-R Single Sided № 53/н-13нт, DVD-R Verbatim № 53/н-15нт, DVD-R LG (т. 1, а.с. 62), аудіокасети Panasonic MC 90, TDK MC 90 в кількості 3 штук, OLYMPUS XB-60, відеокасети із проведенням слідчих дій за участю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити при матеріалах справи;

- мобільний телефон марки Nokia-6267 з сім карткою мобільного оператора Київстар та флеш карткою Kingston sdc4/4 gd 25 вилучений у ОСОБА_11 повернути останній;

- мобільний телефон марки Nokia 6233 із сім-картою мобільного оператора Київстар, вилучений у ОСОБА_5 , повернути ОСОБА_5

- мобільний телефон марки Nokia 7230 із сім-картою мобільного оператора Діджус вилучений у ОСОБА_6 повернути ОСОБА_6 ;

- службові посвідчення УВН № 000301 серії НОМЕР_5 , УВН № 003169 серії НОМЕР_6 повернути власникам;

- грошові кошти в сумі 800 грн., вилучені у ОСОБА_6 під час огляду, (купюрами номіналом по двісті грн., з номерами ЄЧ7933753, ВЕ6823389, ЕБ7580140, ВИ0267432), які зберігаються у Вінницького відділення ПАТ "Укрсоцбанку" повернути ОСОБА_11 .

Цивільний позов ОСОБА_11 залишити без розгляду.

Витрати на проведення експертиз віднести на рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Суддя :