Справа № 754/7572/20
У Х В А Л А
Іменем України

25 червня 2020 року Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання слідчого Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, по матеріалах досудового розслідування, внесеного Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003965 від 23.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,

ВСТАНОВИВ:
24 червня 2020 року слідчий Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з клопотанням, яке погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, по матеріалах досудового розслідування, внесеного Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003965 від 23.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовано наступним.
У провадженні СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0003965 від 23.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.07.2018, невстановлена особа, перебуваючи по вул. Лісківській, 28 у місті Києві, самовільно, всупереч установленому законом порядку, вчинила дії щодо автомобіля «Opel Vectra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , № кузова - НОМЕР_2 , № двигуна - НОМЕР_3 , котрий належить ОСОБА_5 , чим заподіяла останній значну матеріальну шкоду.

23.06.2020 відповідні відомості були внесені до ЄРДР за реєстраційним №0003965

23.06.2020 в ході огляду автостоянки по АДРЕСА_1 , було встановлено, що двигун з № НОМЕР_3 встановлений на автомобілі «Opel Vectra», з реєстраційним номером НОМЕР_4 , у зв`язку із чим, вказаний автомобіль та ключ до нього вилучені та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0003965 від 23.06.2020.

Власником автомобіля «Opel Vectra», з реєстраційним номером НОМЕР_4 , згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_5 , являється ОСОБА_6 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 . Власником двигуна № НОМЕР_3 являється ОСОБА_5 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_3 .

З метою забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, встановлення всіх об`єктивних обставин у кримінальному провадженні, необхідним для слідства є провести та дослідити всі наявні, та встановлені дії, пов`язані з походженням майна.

Слідчий СВ Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився.

Неприбуття слідчого, у відповідності до ч.1 ст. 172 Кримінального процесуального кодексу України не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодекс у судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши клопотання про арешт майна з доданими до нього документами, приходжу до наступного висновку.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

З клопотання вбачається, що підставою для накладення арешту є збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Однак, у клопотанні не вказано підстави і мету арешту майна відповідно до положень ст.170 КПК України, тобто не зазначено, в позбавленні якого права полягає арешт майна, а саме, обмеживши чи заборонивши право на відчуження, розпорядження та/або користування майном, також не обґрунтовано необхідність арешту майна та не надано докази ризиків знищення або пошкодження відповідного майна, на яке просять накласти арешт. В матеріалах клопотання відсутні данні про вартості майна.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Тобто, з аналізу наведених норм КПК України вбачається, що в клопотанні про арешт майна слідчий повинен зазначити спосіб арешту майна, який він просить застосувати.
Але, вказаних вимог слідчим не дотримано. Слідчий в клопотанні просить накласти арешт на вищевказане майно і не вказує в який спосіб його слід застосувати.
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування , передача майна.

У поданому слідчим клопотанні не зазначено про мету та підстави накладення арешту на вилучене майна, а також клопотання в цій частині взагалі не містить будь-якого обґрунтування, не зазначено, для запобігання якому ризику необхідно накласти арешт та хто саме може знищити речові докази. Клопотання зводиться до цитування статті 170 КПК України.
Крім того, слідчим, хоча і визнано вилучені речі, речовими доказами, проте не зазначено, яке саме вказані предмети має відношення до вчинення кримінального правопорушення.
Окрім цього не визначено місце зберігання тимчасово вилученого майна, на яке слідчий планує накласти арешт.
Так, в разі задоволення слідчим суддею клопотання слідчого про накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя, в порушення вимог абз. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України, позбавлений можливості визначити місце зберігання, оскільки в клопотанні слідчого відсутня інформація щодо місце зберігання майна, на яке необхідно накласти арешт.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає поверненню слідчому, оскільки в клопотанні не зазначено підстави і мети накладення такого арешту, а також відсутнє відповідне обґрунтування необхідності арешту такого майна, у зв`язку з чим не можна зробити висновок про доведеність вказаного клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, по матеріалах досудового розслідування, внесеного Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003965 від 23.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: