"03" квітня 2020 р. Справа № 363/2742/13-к
УХВАЛА

03 квітня 2020 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгороді обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000733 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, --

ВСТАНОВИВ:

19.07.2012р. до Вишгородського районного суду Київської області надійшов, затверджений прокурором, обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Ухвалою суду від 15.04.2016р. провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України зупинено, та останнього згідно ухвали суду було оголошено у розшук.
Ухвалою суду від 03.04.2020 року провадження по справі відновлено у зв`язку із розшуком обвинуваченого ОСОБА_6 .
Під час підготовчого судового засідання прокурором було заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою, оскільки останній, починаючи з вересня 2016 року ухилявся від явки до суду, у зв`язку із чим судом неодноразово виносились ухвали про його привід, а в подальшому обвинувачений ОСОБА_6 взагалі був оголошений у розшук, тому вважає, що у відповідності до ст. 177 КПК України існує ризик, а саме те, що обвинувачений може переховуватися від суду.
Потерпілий ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора та вказав, що ані він, ані його батько обвинувачений по справі повісток про виклик не отримували, крім того, обвинувачений постійно проживає у своїх родичів, офіційно працевлаштований, про наявність розшуку останнього не було відомо.
Захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, оскільки вважає його безпідставним, так як відсутні докази належного повідомлення обвинуваченого про виклики до суду, або під час розшуку. Жодних належних та допустимих доказів з приводу того, що обвинувачений переховувався не надано, а долучений рапорт працівника поліції, з посиланням на опитування сусідки з квартири АДРЕСА_1 зазначенням прізвища « ОСОБА_7 », взагалі є безпідставним оскільки особа з таким прізвищем у даній квартирі не проживала та не проживає. Обвинувачений має постійне місце проживання та офіційно працює, у зв`язку із чим просила обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту в вечірній та нічних час.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що він завжди приходив на судові засідання, але після того, як у справі було призначено проведення експертизи, йому пояснили, що його викличуть до суду після надходження висновків експерта, у зв`язку із чим, він чекав на повістку. Зобов`язується в подальшому кожного разу приходити до суду та повідомляти суд про зміну місця проживання та роботи.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи та заслухавши пояснення свідка, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.
Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь яку із речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадження;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан; наявність судимостей; дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Вирішуючи питання про доцільність обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно врахувати тяжкість покарання, наявність можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, тим самим негативно вплинути на хід досудового розслідування та судового розгляду, а також можливості вчиняти інші злочини.
Зокрема, наявними ризиками в даному кримінальному провадженні, які дають достатні підстави вважати, що відносно обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно обрати запобіжний захід є:
- п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Крім того, обвинувачений перебував у розшуку, а тому він може ухилятися від суду.
Під час судового засідання свідок ОСОБА_8 пояснила, що обвинувачений є її рідним братом та проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_2 з часу зміни останньому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Приблизно з 2018 року обвинувачений працевлаштувався та працює водієм, у зв`язку із чим, проживає у неї в квартирі на вихідних днях. Не заперечувала щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем її проживання, з приводу чого надала письмову заяву.
Разом із цим, суддя не погоджується із ризиками, передбаченими п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме тим, що ОСОБА_6 може іншим шляхом перешкоджати кримінальному провадженню не з`являючись за викликами суду, оскільки, не з`явлення обвинуваченого за викликом, є підставою вважати, що останній переховується від органів досудового слідства, суд, що відноситься до ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, суддя не погоджується із ризиками, передбаченими п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме тим, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній не має постійного місця роботи чи інших офіційних джерел доходу, оскільки обвинувачений під час судового засідання зазначив, що працює водієм та має джерела доходу для існування. Даний ризик прокурором не обґрунтований та ґрунтується лише на припущеннях.
Також, прокурором не доведено ризику щодо можливості обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки він має постійне місце проживання, не ухилявся від явки до суду.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд при вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
Судом встановлено, що обвинувачений проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачуються у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується, яке передбачає позбавлення волі строком до 10 років, дає підстави судді задовольнити клопотання щодо обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу, але у зв`язку із недоведеність у суді щодо обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, суддя вважає за можливе обрати ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт в певну пору доби, з покладанням на нього обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 128, 314-316 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Вишгородського відділу Киїєво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу задовольнити частково.
В задоволені клопотання прокурора Вишгородського відділу Киїєво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці з дня його обрання, тобто до 03.06.2020 року.
Заборонити обвинуваченому ОСОБА_6 залишати житло розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , з 21.00 год. до 06.00 години.
Поклавши на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
- з`являтися за викликом суду, а у разі неможливості з`явитись з поважних причин своєчасно повідомити про це суд;
- не відлучатися з м. Києва та Київської області без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну місця мешкання або роботи.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Зобов`язати Вишгородське ВП ГУ НП в Київській області негайно поставити на облік ОСОБА_6 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Вишгородський ВП ГУ НП в Київській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошений 06.04.2020р. о 10-00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1