У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2758/20

№ 1-кс/183/793/20

26 травня 2020 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення Новомосковського відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу домашнього арешту:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Селезньово Новосільського району Орловської області, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 22.12.2008 р. Новомосковським міськрайоним судом в Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі; звільнений 10.04.2012 з Жовтоводської ВК Дніпропетровської області (ВК №26) згідно постанови Жовтоводського районного суду Дніпропетровської області умовно достроково, не відбутий термін 2 роки 2 місяці 13 днів,

- 10.10.2014 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 190, ч.1 ст. 70, ст.71 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі; 31.03.2017 звільнений з Солонянської ВК Дніпропетровської області (ВК №21) по відбуттю терміну покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

та слідчого ОСОБА_3

встановив:

ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186, а саме в тому, що 16 квітня 2020 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 знаходився поблизу домоволодіння №6 по вул. Будівельній м. Новомосковськ Дніпропетровської області, де зустрів раніше не знайомого ОСОБА_7 , що сидів в інвалідному візку, з яким він познайомився та став розпивати спиртні напої.
Під час розмови ОСОБА_4 побачив, що ОСОБА_7 користувався мобільним телефоном марки «Хіаоmі Мі А2 Lite», який був у чохлі-книжці «Gold» з натуральної шкіри, захисним склом «Optima 3D bаск» та сім-карткою оператора «Київстар». В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7 , а саме вказаним мобільним телефоном.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 16 квітня 2020 року, приблизно о 16 годині 22 хвилині, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, розуміючи, що ОСОБА_7 є особою з інвалідністю, з метою отримання доступу до майна, яким бажав заволодіти, попросив у потерпілого ОСОБА_7 його мобільний телефон марки «Хіаоmі Мі А2 Lite», щоб зателефонувати дружині. ОСОБА_7 , повністю довіряючи ОСОБА_4 , передав свій мобільний телефон останньому. Отримавши в такий спосіб доступ до вказаного мобільного телефону, ОСОБА_4 після дзвінка заволодів мобільним телефоном потерпілого та швидкою ходою почав відходити від останнього у бік вулиці Спаська м. Новомосковська Дніпропетровської області.
В цей час потерпілий ОСОБА_7 почав наздоганяти ОСОБА_4 на інвалідному візку та вимагати повернути мобільний телефон.
ОСОБА_4 , зрозумівши, що його дії стали явними для потерпілого, утримуючи в руках викрадене майно, з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном в подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду у виді вартості мобільного телефону марки «Хіаоmі Мі А2 Lite» на суму 4 229 грн. 10 коп., оригінального чохла-книжки «Gold» з натуральної шкіри на суму 220 грн., захисного скла «Optima 3D bаск» на суму 171 грн., сім-картки оператора «Київстар» на суму 50 грн., всього на загальну суму 4 670 грн. 10 коп.

Слідчий вважає, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення ОСОБА_4 , обґрунтованою, вчинене ним кримінальне правопорушення віднесено до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Крім того вважає, що наявний ризик, передбачений п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж домашній арешт.

Прокурор підтримала заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на її думку наявний ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а враховуючи особу підозрюваного, вважає достатнім для забезпечення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 будучи допитаним в судовому засіданні винним себе у скоєнні вказаного кримінальних правопорушень визнав, не заперечує проти застосування запобіжного заходу але в нічний час, треба годувати сім`ю, свої обов`язки виконує, з`являється до слідчого.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, захисника, пояснення підозрюваного у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 181 КПК України, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 17 квітня 2020 р. ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000619 від 16 квітня 2020 року повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 суд враховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик є доведеним, який і дає підстави для задоволення клопотання.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі строком від 4 до 6 років, але незважаючи на це, перебуваючи на свободі на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову підозрюється у вчинені злочину. Вчинена ОСОБА_4 дія, наслідком якої стала підозра його у вчиненні кримінального правопорушення відбулася 16.04.2020 р., через кілька років після звільнення підозрюваного 31.03.2017 р. з Солонянської ВК Дніпропетровської області №21, де ОСОБА_4 відбував покарання у виді позбавлення волі за вчинення аналогічного злочину. Вказана обставина дає суду беззаперечні підстави вважати, що він зможе вчиняти інші злочини, крім того, він усвідомлює, що підозрюється у скоєнні злочину, за який передбачена і реальна міра покарання.

Відповідно до ст. 178 КПК України оцінивши в сукупності всі обставини суд встановив, що ОСОБА_4 , на даний час обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, що неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 , ніж домашній арешт. Незважаючи на те, що слідчий в клопотанні не обґрунтував відсутності підстав для застосування ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосований лише у тому випадку, якщо за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, суд,

постановив:

застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, заборонивши строком до 26 липня 2020 р. залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 .

На час дії запобіжного заходу зобов`язати ОСОБА_4 прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою та повідомляти слідчого прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Ухвалу направити на виконання начальнику Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення повного тексту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1