Провадження №1-в/193/7/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
27 березня 2020 року смт.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

засудженого: ОСОБА_4 ,

представника Софіївської ВК № 45 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції клопотання засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 , про звільнення засудженого по хворобі згідно ст.. 84 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2019 року до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 про звільнення засудженого ОСОБА_4 по хворобі відповідно до ст. 84 КК України. В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_6 , яка виступає в інтересах засудженого ОСОБА_4 , вказує, що ОСОБА_4 засуджений вироком від 8 травня 2014 року Ленінського районного суду м. Миколаєва за ст.115 ч. 2 п. п. 6,12, ст.187 ч. 4, 289 ч.3, 263 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Ухвалою Апеляційного суду м. Миколаєва від 25.03.2015 року Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08.05.2014 року змінено покарання пом`якшено покарання за ст. 115 ч. 2 п.п. 6,12 ст. 187 ч. 4, ст. 289 ч. 3, ст. 263 ч. 1, ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. В іншій частині вирок залишено без змін. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.03.2016 року зараховано у строк призначення покарання його попереднє ув`язнення з 28.10.2013 року по 01.07.2014 року і з 29.01.2015 року по 25.03.2015 рік включно з розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вказує, що засуджений ОСОБА_4 прибув до ДУ «Сумська виправна колонія № 116» 25 червня 2015 року/ По прибуттю йому було проведено медичний огляд, за результатами якого він був взятий на диспансерний облік лікаря терапевта з діагнозом: Постравматична енцефалопатія.

Засуджений постійно скаржився на зниження гостроти зору, а тому 17.05.2018 року він був оглянутий лікарем офтальмологом та встановлений діагноз: склерит ОИ. За результатами огляду призначено амбулаторне лікування.

04.10.2018 року проведено огляд лікарем офтальмологом КУСМЛ №5, висновок: виразка рогівки ока, формування васкулярного більма рогівки обох очей. Рекомендовано лікування в умовах офтальмологічного стаціонару. 1.12.2018 року після чергового огляду лікарем офтальмологом встановлено діагноз: помутніння рогівки обох очей, як наслідок виразок. Призначено лікування та повторний огляд після закінчення лікування через 2-3 місяців.

26.12.2018 року оглянути завідуючим офтальмологічного відділення КУСМЛ № 5. Діагноз: васкуляризоване більмо рогівки, початкова помірна катаракта обох очей, яке термінового стаціонарного лікування не потребує, наявні ознаки стійкої втрати працездатності. Зазначає, що гострота зору VOD 0,02 і VOS 0,02 відповідно до Критеріїв встановлення стійкості втрати професійної працездатності. Зареєстровано в МЮУ від 16.08.2012 р. за №1388/21700 прирівнюється до абсолютної сліпоти.

07.02.2019 року засудженого направлено до спеціалізованої лікарні ЦОЗ ДКВС України № 81, для проходження стаціонарного лікування. Зазначає, що дослідження в даному медичному закладі не проводилось, за результатами візуального огляду без детального та належного обстеження взагалі. Проігнорувавши попередні результати обстеження та заперечення і пояснення хворого про погіршення стану, було встановлено рівень зору VOD 0.08 VOS 0.06.. 19.03.2018 року на базі медичної частини № 116 проведено огляд засудженого фахівцями МСЕК, як зазначено у виписці. За висновком МСЕК ОСОБА_4 встановлено другу групу інвалідності терміном на два роки.

Адвокат вказує, що в дійсності ніякого огляду не було проведено у зв`язку з відсутністю в складі комісії лікаря офтальмолога. Висновок МСЕК було складено без огляду хворого та повідомлення про погіршення зорових функцій на момент огляду МСЕК.

Зазначає, що як просліджується з виписки медичної картки стан здоров`я ОСОБА_4 . 17. 05.2018 року прогресивно погіршувався. Станом на 26.12.2018 року ОСОБА_4 мав рівень гостроти зору VOD -0.02 і VOS 0,02, що за характером хвороби не міг фактично поліпшитися з 19.03.2018 року до рівня гостроти зору VOD -0.08 і VOS 0,06.

Після отримання довідки про акт огляду МСЕК в зв`язку 28.03.2019 року ОСОБА_4 звернувся до медичної частини із скаргою погіршення зорових функцій. Медичним працівником колонії було проведено огляд, однак надання кваліфікованої медичної допомоги в рамках колонії є неможливим, в зв`язку із специфікою обстеження хворого.

03.08.2019 року повторно оглянутий лікарем офтальмологом та встановлено діагноз: гострий кон`юктивіт. Призначено лікування терміном на 14 діб, яке проводилось на базі медичної частини № 116 м. Суми.

Стверджує, що на даний час хвороба засудженого прогресує і засуджений повністю втратив зір. Потребує належної медичної допомоги, потребує оперативного втручання. Він потребує постійної сторонньої допомоги у побуті. Тому враховуючи вищевикладене, просить суд відповідно до переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання такими тяжкими хворобами є: хвороби нервової системи та органів чуття. А саме відповідно до р. 7 п. 3 , це є повна сліпота, а також стан коли на грунті стійких патологічних змін гостроти зору ока, що краще бачить не перевищує 0,03 і вона не може бути коригована або коли поле зору обох очей концентрично звужене до 10 о, звільнити ОСОБА_4 від подальшого відбування покарання по хворобі згідно ст.84 КК України.

Адвокат ОСОБА_6 надала суду клопотання про розгляд клопотання без її участі та участі засудженого, заявлене клопотання підтримує, просить суд задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 зазначив, що він майже нічого не бачить, що перешкоджає йому відбувати покарання, його стан здоров`я значно погіршився і він потребує сторонньої допомоги та оперативного медичного втручання.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, оскільки відповідно до висновку ЛКК №2 від 10.02.2020 року засуджений ОСОБА_4 не підпадає під перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

Представник Софіївської ВК № 45 ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що захворювання, яке виявлено у засудженого не підпадає під перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

Суд, вислухавши думку засудженого, прокурора та представника Софіївської ВК № 45, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

За вироком від 8 травня 2014 року Ленінського районного суду м. Миколаєва за ст. 115 ч. 2 п. п. 6,12, ст.187 ч. 4, 289 ч.3, 263 ч. 1, 70 ч. 1 КК України ОСОБА_4 засудженого до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Ухвалою Апеляційного суду м. Миколаєва від 25.03.2015 року Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08.05.2014 року змінено покарання пом`якшено покарання за ст.115 ч. 2 п.п. 6,12 ст.187 ч. 4, ст.289 ч. 3, ст.263 ч. 1, ст.70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. В іншій частині вирок залишено без змін. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.03.2016 року зараховано у строк призначення покарання його попереднє ув`язнення з 28.10.2013 року по 01.07.2014 року і з 29.01.2015 року по 25.03.2015 рік включно з розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі. Зараз ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ "Софіївська виправна колонія №45", так як він є інвалідом 2 ї групи інвалідності загального захворювання.

Початок строку відбування покарання 28.10.2013 року, кінець 31.12.2027 року.

За висновком засідання лікарської консультативної комісії №2 від 10 лютого 2020 року, засудженому встановлено діагноз: « Праве око -Центральне більмо рогівки, ускладнена початкова катаракта. Ліве око пара центральне більмо рогівки, ускладнена зріла катаракта».

Згідно стану здоров`я засудженого ОСОБА_4 не підпадає під "перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання", затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров"я України від 15.08.2014 року, №1348/5/572, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 року за №990/25767. Враховуючи об`єктивного та інструментальних методів обстеження одноголосним рішенням комісії, визначено, що засуджений свідомо занижує свою гостроту зору на правому оці.

Відповідно до ч.2 ст.84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

З аналізу ст.84 КК України та у відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу», факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбування покарання. При вирішенні судом питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухиляється він від призначеного лікування, а також інші обставини.

ОСОБА_4 засуджений за скоєння особливо тяжкого злочину, йому призначено покарання у вигляді 15 років позбавлення волі, згідно характеристики, на протязі відбування покарання мав 2 заохочення, та два стягнення які погашені.

Таким чином, враховуючи той факт, що захворювання, на яке хворіє ОСОБА_4 , не підпадає під "перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання", затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року, №1348/5/572, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 року за №990/25767, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні подання про звільнення від покарання за хворобою.

На підставі викладеного і керуючись ст. 84 КК України, ст. 537 п.6 ч.1 КПК України, Наказу №1348/5/572 від 15.08.2014 "Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі", суд, -

УХВАЛИВ :

У клопотанні захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 , про звільнення засудженого по хворобі згідно ст.84 КК України - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення судового рішення шляхом подання апеляційної скарги через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Повний текст ухвали оголошений 30 березня 2020 року о 15 годині 10 хв..

Суддя ОСОБА_1