ун. № 759/8864/20
пр. № 1-кп/759/1129/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2020 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002513 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яблунівка Лисянського р-ну Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , інші учасники представник потерпілого ОСОБА_5 -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 25.05.2020 приблизно о 09 год. 00 хв., знаходячись у приміщенні магазину «Сільпо», що по просп. Перемоги, 87 в м. Києві і, не маючи достатньої кількості грошових коштів, вирішив вчинити крадіжку чужого майна, яке належить ТОВ «Сільпо-фуд». З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні вказаного магазину, та скориставшись тим, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, взяв з торгових полиць грудинку «Домашня» ТМ «Алан», вагою 0,366 кг., вартістю 254 грн. 50 коп. (без ПДВ) та поклав до внутрішньої кишені куртки. Після чого, приблизно о 09 год. 26 хв. цього ж дня, не розрахувавшись за вказаний товар, ОСОБА_3 пройшов лінії кас та направився до виходу із магазину, виконавши таким чином всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак довести його до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони гіпермаркету.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що дійсно 25.05.2020 приблизно о 09 год. 00 хв. він перебував в приміщенні магазину «Сільпо», що по просп. Перемоги, 87 в м. Києві, де вирішив викрасти майно, що належить вказаному магазину. Переконався, що за ним ніхто не спостерігає, взяв із торгівельних полиць грудинку, заховав її у внутрішню кишеню куртки та намагався вийти із магазину, однак був затриманий працівниками охорони разом із наявним при ньому чужим майном.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає вину ОСОБА_3 доведеною повністю, кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України вірною, оскільки він здійснив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65, 68 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є середньої тяжкості, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, за яких крадіжку не було доведено до кінця, дані про особу винного, який має середню освіту, не одружений, не працевлаштований, до кримінальної відповідальності притягається вперше, під психоневрологічним та наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, матеріальний стан обвинуваченого, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 в умовах без ізоляції від суспільства і призначає йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, за яким призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: грудинку, яку передано на відповідальне зберігання ТОВ «Сільпо-Фуд», залишити законному володільцеві; диск із відеозаписом з камер спостереження магазину «Сільпо», залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1