Ухвала
Іменем України
26 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 684/11/17
провадження № 51-3903 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2019 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року, стосовно нього,
встановив:
27 січня 2020 року Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду касаційну скаргу через її невідповідність вимогам ч. 2 та ч. 5 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. Також засудженому ОСОБА_4 було роз`яснено, що у разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги засуджений ОСОБА_4 подав нову касаційну скаргу, проте приписів ст. 427 КПК України не дотримався та недоліків, які пов`язані зі змістом самої касаційної скарги не усунув, оскільки не навів обґрунтування допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких істотних порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування або зміну вироку на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на зміст приписів статей 84, 91, 94, 407, 412-414, 419 цього кодексу, у їх взаємозв`язку.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК України, у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції. Згідно з п. 21 ч.1 ст. 3, ч. 3 ст. 33 КПК України судом касаційної інстанції є Верховний Суд. Проте засуджений вдруге неправильно зазначив найменування суду касаційної інстанції, до якого він подає касаційну скаргу.
Також в порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додано належним чином завіреної копії рішення суду першої інстанції згідно вимог розділу ХІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, а саме: у прошитому, пронумерованому вигляді, засвідченої та скріпленої відповідною печаткою суду, та взагалі не додано рішення суду апеляційної інстанції.
Це не лише становить формальне порушення ч. 5 ст. 427 КПК України, але й по суті позбавляє Суд можливості перевірити дотримання суб`єктом подання касаційної скарги вимог статей 424, 426 цього Кодексу та перевірити обґрунтованість його доводів щодо незаконності оскаржуваного судового рішення.

Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК України у межах касаційної скарги, відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
У зв`язку з тим, що в установлений строк засуджений ОСОБА_4 не усунув недоліків касаційної скарги, про які було зазначено в ухвалі Суду від 27 січня 2020 року, касаційну скаргу відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України необхідно повернути.

Згідно із ч. 4 ст. 429 КПК України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції, в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Водночас Суд роз`яснює засудженому, що для складання та подання касаційної скарги він може скористатись правовою допомогою. У разі недостатності коштів засуджений може скористатися безоплатною правовою допомогою, звернувшись до відповідного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, в порядку п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» № 3460-VI від 02 червня 2011 року.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2019 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року, стосовно нього повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3