ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3547/19 Справа № 205/6626/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровськ від 08 листопада 2019 року стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наданий час відбуваючого покарання в Дніпровській виправній колонії №89,

про відмову у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, -

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення та мотиви суду.

Ухвалою суду залишено без задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 , в інтересах засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення.
Своє рішення суд І інстанції обґрунтував тим, що засуджений ОСОБА_6 не виправився, оскільки раніше не одноразово судимий за умисні тяжкі злочини, одного разу звільнявся умовно-достроково і маючи не зняту та непогашену судимість вчинив умисні злочини, за які відбуває покарання. Крім того, за час відбування покарання засуджений характеризується посередньо, має лише два дисциплінарні заохочення. На підставі чого, суд І інстанції оцінив всі докази по справі та залишив без задоволення клопотання захисника про застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, обґрунтовуючи це тим, що ухвала суду І інстанції є незаконною, так як під час розгляду клопотання не взято до уваги значний строк відбування покарання, наявність двох заохочень, позитивну характеристику, а також стан здоров`я, тому апелянт зазначає про наявність підстав для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Позиція учасників судового провадження.

Відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України, захисник ОСОБА_8 про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлена належним чином, що не перешкоджає проведенню розгляду.
Засуджений ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду не заперечував проти розгляду його апеляційної скарги без участі захисника, вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.
Прокурор в апеляційному суді просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Висновки суду І інстанції про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання, апеляційний суд вважає правильними.
Відповідно до змісту ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Як видно з матеріалів справи (а.с.11), що на даний час ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 14 червня 2016 року за ч.2, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України, у виді п`яти років позбавлення волі, в який зараховано строк тримання під вартою з 04 березня по 13 червня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку рахується з 14 червня 2016 року по 05 березня 2021 року. Тобто, засуджений відбув 2/3 строку покарання.
Засуджений ОСОБА_6 перебував у місцях позбавлення волі з: 26 квітня 2016 року в Селидівській ВК №82; 05 серпня 2016 року в Артьомовському слідчому ізоляторі; 23 вересня 2016 року в Софіївській ВК №55; 23 травня 2017 року в Оріхівській ВК № 88; 11 червня 2017 року в Міжобласній лікарні при Дніпропетровському слідчому ізолятору; 23 липня 2017 року в Оріхівській ВК № 88; 19 січня 2018 року в Селидівській ВК №82, де характеризувався посередньо, режим відбування покарання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення не застосовувалися.
З 23 липня 2018 року та до цього часу ОСОБА_6 відбуває покарання в Дніпровській ВК № 89, де станом на 05 листопада 2019 року характеризується добре, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, має два заохочення. З адміністрацією установи стриманий, тактовний, але в бесідах не завжди відвертий, у відносинах із засудженими не конфліктний, дбайливо ставиться до майна установи, відповідно до ст. 123 КВК України, залучений до програми - Подолання наркотичної залежності.
29 листопада 2017 року на засіданні адміністрації комісії установи засудженому ОСОБА_6 відмовлено в застосування ст. 101 КВК України (Переведення засуджених до позбавлення волі), 10 жовтня 2018 року відмовлено у застосування ст. 82 КК України (Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким), 24 липня 2019 року відмовлено у застосування ст. 81 КК України (Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання).
Враховуючи зазначені вище обставини, апеляційний суд вважає законним та обгрунтованим рішення суду І інстанції про відсутність підстав застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення, оскільки відбутий ним строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами п.2 ч.3 ст.81 КК України, проте в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку, що засуджений за весь час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення перевіркою матеріалів в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2019 року, якою залишено без задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 , в інтересах засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4