Справа № 587/1303/19
ВИРОК
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працездатного, приватного підприємця, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, за наступних обставин.
Обвинувачений ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_4 є підприємцями, мають в користуванні приміщення магазинів, які знаходяться не незначній відстані один від одного в с. Залізняк Сумського району Сумської області, здійснюють торгівлю схожими товарами і в певному сенсі є конкурентами. Між ОСОБА_6 та його дружиною ОСОБА_7 з одного боку та ОСОБА_4 та її чоловіком ОСОБА_8 з іншого на протязі тривалого часу склалися вкрай ворожі, усталені неприязні стосунки.
В результаті вищевказаних злочинних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_4 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани тім`яної ділянки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №704 від 16.11.2018 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений пояснив, що він як приватний підприємець використовує приміщення магазину в с. Залізняк Сумського району для здійснення торгівельної діяльності. Навпроти його магазину розташований магазин ОСОБА_4 , яка неодноразово писала на стіні його магазину написи, які паплюжать його та ганьблять його репутацію. 30 вересня 2018 року він був біля магазину, де валиком з дерев`яною ручкою зафарбовував черговий напис на стіні. Він бачив, як до його дружини ОСОБА_7 підбігла ОСОБА_4 і вдарила її в обличчя рукою, в якій тримала свій паспорт. Виникла сварка, в ході якої він, знаходячись неподалік, замахнувся валиком на ОСОБА_4 , однак він її не бив, а хотів лише налякати, щоб вона припинила свої агресивні дії стосовно дружини. Не дивлячись на це, ОСОБА_4 продовжувала сваритися, а дружина ОСОБА_7 , захищаючись, відштовхнула потерпілу і та впала, в результаті чого отримала тілесні ушкодження.
Не дивлячись на фактичне невизнання своєї вини самим обвинуваченим, його вина підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.
Потерпіла ОСОБА_4 пояснила суду, що родина ОСОБА_9 вважає її та чоловіка конкурентами, бо до їхнього магазину, що розташований неподалік він магазину ОСОБА_9 , люди ходять частіше і з цього приводу виникають сварки. Так, 30 серпня 2018 року на протязі дня ОСОБА_7 (дружина обвинуваченого) постійно провокувала сварку показувала непристойні жести, ображала. Десь в обідній час ОСОБА_7 та ОСОБА_6 викликали поліцію з приводу того, що на стіні їхнього магазину хтось написав слово «шмурдяк», натякаючи на те, що вони торгують самогоном. Оскільки ОСОБА_7 в ході сварок постійно дорікала їй, що вона начебто перебуває в незареєстрованому шлюбі, вона в той день 30 вересня 2018 року близько 19 години, коли ОСОБА_7 приїхала до свого магазину і знову почала її ображати, винесла з приміщення свого магазину паспорт, відкрила його на тій сторінці, де був штамп про реєстрацію шлюбу, підійшла до ОСОБА_7 та ткнула паспортом їй в обличчя. В цей момент ОСОБА_6 , який перебував біля магазину і чув сварку, тримаючи в руках валик для фарбування з дерев`яною ручкою, якою красив стіну магазину, підбіг до неї і з значною силою наніс їй удар валиком в тім*яну частину голови, після чого ОСОБА_7 нанесла їй 4-5 ударів по голові кулаками, внаслідок чого вона впала і на деякий час втратила орієнтацію. В результаті нанесеного ОСОБА_6 удару в неї була розбита голова, чоловік викликав «швидку допомогу», яка доставила її до лікарні, де їй наклали шви на рану.
Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що 30 серпня 2018 року вона з чоловіком ОСОБА_6 приїхали до магазину і побачили на стіні напис, який вже з*являвся неодноразово. Вони викликали поліцію і, дочекавшись, дали поліції свої пояснення. В той же день ввечері вона привезла до магазину фарбу, щоб закрасити написане. Коли вона приїхала до магазину, чоловік потерпілої ОСОБА_8 почав ображати її. Виникла сварка, під час якої ОСОБА_4 побігла в магазин, винесла паспорт і почала тикати їй в обличчя, вдаривши її. ОСОБА_6 бачив це, вискочив з-за стіни і почав розміряти їх, однак ударів потерпілій вона та чоловік не наносили, а тілесні ушкодження ОСОБА_4 могла отримати під час падіння, оскільки на голові в неї була заколка.
Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що 30 серпня 2019 року вона, ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 знаходились біля магазину в с. Залізняк Сумського району Сумської області. Вона бачила і чула як близько 19 години ОСОБА_7 , під`їхавши до магазину, почала ображати ОСОБА_13 , який не став слухати та зайшов до приміщення свого магазину. ОСОБА_7 «переключилася» на ОСОБА_4 , ображала її, кричала, що вона начебто без реєстрації шлюбу проживає з чоловіком. ОСОБА_4 пішла до магазину, винесла паспорт і показала ОСОБА_7 . Свідок пояснила, що вона бачила, як під час сварки ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_4 по голові валиком з дерев`яним держаком, ОСОБА_7 також наносила удари ОСОБА_4 . В результаті удару у ОСОБА_4 виникли тілесні ушкодження, з приводу яких була викликана «швидка допомога».
Свідок ОСОБА_14 пояснив суду, що 30 серпня 2019 року близько 19 години він, ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та ОСОБА_15 знаходились біля магазину в с. Залізняк Сумського району Сумської області. Він бачив, як ОСОБА_4 показала ОСОБА_7 паспорт, а ОСОБА_6 вдарив потерпілу по голові валиком, після чого ОСОБА_7 також нанесла потерпілій кілька ударів руками по голові. Він намагався розмірити їх, однак сам отримав від ОСОБА_7 удар.
Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що 30 серпня 2018 року він перебував біля магазину в с. Залізняк Сумського району Сумської області. Близько 19 години під`їхала ОСОБА_7 , вийшла з машини та почала його ображати. Не бажаючи слухати її він зайшов в приміщення магазину, де почав спілкуватися по телефону. В цей час ОСОБА_4 забігла до приміщення магазину, схопила паспорт і вибігла на вулицю. Через 5-7 хвилин ОСОБА_4 повернулась з тілесними ушкодженнями на голові, пояснивши, що голову їй розбив ОСОБА_6 , вдаривши її валиком з держаком по голові, а потім ОСОБА_7 нанесла кілька ударів по голові кулаками.
З висновку судово-медичної експертизи № 704 вбачається, що під час перебування ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні СОКЛ з 30 серпня 2018 року по 7 вересня 2018 року в неї були виявлені наступні ушкодження: «закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана тім`яної ділянки». Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів, про що свідчить характер ушкоджень та могли утворитися при нанесенні не менше одного удару ногою, палкою та подібними предметами. Вказані тілесні ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я ( ар.с.79-80).
З протоколу слідчого експерименту з відеозаписом, дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що під час зазначеної слідчої дії 22 листопада 2018 року потерпіла ОСОБА_4 докладно розповіла про обставини вчинення ОСОБА_6 відносно неї злочинних дій, продемонструвала механізм та послідовність нанесення їй ударів спочатку ОСОБА_7 , а потім на статисті продемонструвала яким чином ОСОБА_6 наніс їй удар по голові валиком з дерев`яним держаком ( ар.с.71, 74-76).
З висновку судово-медичної експертизи № 883 вбачається, що під час перебування ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні СОКЛ з 30 серпня 2018 року по 7 вересня 2018 року в неї були виявлені наступні ушкодження: «закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана тім`яної ділянки». Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів, про що свідчить характер ушкоджень та могли утворитися при нанесенні удару палкою по голові, як і було продемонстровано потерпілою під час проведення слідчого експерименту ( ар.с.70а).
З висновку судово-медичної експертизи №98 вбачається, що тілесні ушкодження, виявлені у потерпілої ОСОБА_4 і зазначені в висновку експертизи №704, а саме «закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана тім`яної ділянки» - утворилися від дії тупого предмету та могли виникнути при нанесенні удару, як було зафіксовано на наданому експерту відеозапису конфлікту, під час якого потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження ( ар.с.78).
З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що в ході конфлікту, який виник між ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , останній, підбігши до інших учасників бійки, тримаючи в руках предмет, схожий на валик з держаком, наніс удар по голові потерплій ОСОБА_4 ( ар.с.81).
Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_16 підтримав висновки судово-медичних експертиз і пояснив, що по справі проводив кілька експертиз за матеріалами медичної документації потерпілої, за результатами слідчого експерименту, а також після перегляду відеозапису конфлікту, під час якого ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження. ОСОБА_4 знаходилась на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні СОКЛ з 30 серпня 2018 року по 7 вересня 2018 року з діагнозом: «закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана тім`яної ділянки». Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів, про що свідчить характер ушкоджень та могли утворитися при нанесенні удару палкою по голові, як і було продемонстровано потерпілою під час проведення слідчого експерименту, що узгоджується з медичною документацією потерпілої ОСОБА_4 , а також підтверджено після перегляду відеозапису конфлікту, під час якого ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження.
Вина обвинуваченого підтверджується також речовими доказами вилученим в ході огляду місця події бавовняним рушником червоного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, виданим потерпілою ОСОБА_4 , яка пояснила, що саме цим рушником вона витирала кров, яка виділялася з розсіченої голови після удару ОСОБА_6 ( ар.с.54-55, 57-58, 68).
Оспорюючи обвинувачення, ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що тілесні ушкодження у ОСОБА_4 могли виникнути в результаті падіння ОСОБА_4 на землю після того, як ОСОБА_7 , захищаючись, відштовхнула ОСОБА_4 , яка, тримаючи в руці паспорт, вдарила ОСОБА_7 в обличчя. Крім того, як пояснив обвинувачений, тілесні ушкодження потерпіла могла отримати від своєї ж заколки на голові, коли впала на землю.
Разом з тим, потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні категорично стверджувала, що тілесні ушкодження були нею отримані саме в результаті удару валиком з держаком, нанесеного обвинуваченим ОСОБА_6 .
Судово-медичний експерт ОСОБА_16 після дослідження в судовому засіданні відеозапису конфлікту, суду пояснив, що отримання виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень при падінні малоймовірно, оскільки ушкодження виявлені у ОСОБА_4 саме в тім`яній області голови, а вдаритися при падінні вона могла лише потиличною областю. Крім того, з відеозапису конфлікту, під час якого ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження, чітко видно, що потерпіла при падінні не вдарялася головою взагалі і отримати тілесні ушкодження в тім`яній області голови могла лише в результаті нанесеного ОСОБА_6 удару, як це чітко видно на відеозапису. Експерт ОСОБА_16 також пояснив, що, хоча, як видно з відеозапису, удари в обличчя потерпілій наносила і інша особа, однак забійна рана голови і як наслідок ЗЧМТ і струс головного мозку, утворилися саме в результаті удару предметом, який ОСОБА_6 тримав в руках і яким, згідно з відеозаписом, наніс удар в тім`яну область голови потерпілої. Струс головного мозку виник у потерпілої внаслідок одного травмуючого впливу в області забійної рани голови потерпілої, інші тілесні ушкодження в історії хвороби не описані і не зафіксовані, інших місць прикладення травмуючої сили, крім забійної рани в тім`яній області голови потерпілої, не встановлено.
Пояснення в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він ударів потерплій не наносив, а лише хотів налякати її з метою припинити неправомірні дії з її боку, суд розцінює як обрану обвинуваченим форму захисту.
Пояснення в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_6 ударів потерпілій не наносив, а тілесні ушкодження ОСОБА_4 могла отримати під час падіння, судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони суперечать іншим дослідженим в судовому засіданні доказам показанням потерпілої ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , висновкам судово-медичних експертиз, протоколам слідчих дій, іншим письмовим доказам.
Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний безпосередньо досліджений в судовому засіданні доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки він на ґрунті особистих неприязних стосунків умисно заподіяв потерплій ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
В Постанові N 7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, слід суворо додержуватися вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку необхідно дотримуватися вимог кримінального закону й враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Вказані роз`яснення узгоджуються і з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.97 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує обставини справи, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який в цілому позитивно характеризується за місцем проживання, займається суспільно-корисною працею; пом`якшуючі відповідальність обставини раніше не судимий.
Як пом`якшуючу відповідальність ОСОБА_6 обставину суд враховує і неправомірну поведінку самої потерпілої, яка, як видно з відеозапису, в ході сварки першою нанесла удар рукою в обличчя дружини обвинуваченого ОСОБА_7 , що в свою чергу спровокувало ОСОБА_6 на вчинення відносно потерпілої ОСОБА_4 кримінального правопорушення.
Обтяжуючих відповідальність обставин суд не вбачає.
З врахуванням зазначених обставин суд вважає за необхідне призначити покарання з застосуванням ст. 75, 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Заявлений по справі цивільний позов прокурора (ар.с.11-13) про стягнення з обвинуваченого 6307,04 гривні витрат, пов`язаних з знаходженням потерпілої ОСОБА_17 КЗ СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» з 30 серпня 2018 року по 7 вересня 2018 року, підлягає повному задоволенню, оскільки вина обвинуваченого у спричиненні шкоди у зазначеному в позові розмірі встановлена в судовому засіданні і підтверджується поясненнями потерпілої ОСОБА_4 , а також довідкою лікувального закладу.
Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого 7000 гривень витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, підлягають повному задоволенню, оскільки розмір цих витрат підтверджується ордером на надання правничої (правової) допомоги ( ар. с. 35), копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю ( ар. с. 36), договором про надання послуг адвоката від 26 липня 2019 року та розрахунком суми гонорару за надання правової допомоги та здійснення її оплати ( ар. с. 37, 38).
Визначаючи розмір завданої моральної шкоди суд виходить з наступного.
Суд вважає встановленим, що в результаті злочинних дій обвинуваченого потерпілій ОСОБА_4 була завдана моральна шкода, оскільки в результаті неправомірних дій ОСОБА_6 вона отримала суттєві тілесні ушкодження, з приводу яких знаходилася на стаціонарному лікуванні, зазнала сильного фізичного болю, на тривалий час був порушений її звичний спосіб життя.
Разом з тим, у відповідності з роз`ясненнями, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), котрі поніс позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливості відновлення) і з врахуванням інших обставин. При цьому суд повинен виходити з принципу розумності, справедливості та виваженості.
Отже, беручи до уваги обставини заподіяння моральної шкоди, глибину та тривалість моральних страждань, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги, стягнувши з обвинуваченого на користь потерпілої 4000 гривень моральної шкоди, відмовивши в іншій частині позову за безпідставністю позовних вимог.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з положеннями ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376 КПК України, суд

П Р И Г О В О Р И В :
ОСОБА_6 визнати винним за ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 ( один) рік.
У відповідності з ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: DVD-R диск з відеозаписом, що зберігається в матеріалах кримінального провадження (ар.с.81), залишити зберігатися в матеріалах справи; бавовняний рушник червоного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Сумського РВП ГУНП України в Сумській області, повернути власнику - ОСОБА_4 ; паперовий пакет з зразками крові ОСОБА_4 , паперовий пакет з зразками слини ОСОБА_4 , передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Сумського РВП ГУНП України в Сумській області, - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1