ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/5053/19 Номер провадження 11-кп/814/504/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001691 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 24 грудня 2019 року,
ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, з середньо освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.01.2009 за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт;
- вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.01.2009 за ч. 1 ст. 122 КК України до обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;
- вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.03.2009 за ч. 1 ст. 122, ст. 71 КК України до обмеження волі строком 1 рік 10 днів. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік. 10.03.2011 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області іспитовий строк скасовано і направлено ОСОБА_8 в місця обмеження волі на строк 1 рік 10 днів, строк рахувати з 09.02.2011;
- вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.09.2011 за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70, ст. 71, ст. 72 КК України до остаточного покарання 5 років 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією усього майна. Звільнений 15.02.2016 по відбуттю строку покарання;
- вироком Октябрьського районного суду м. Полтави від 12.06.2019 за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 7 років 1 місяць з конфіскацією майна. Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 09.09.2019, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України звільнений з-під варти в залі суду по відбуттю строку покарання,

визнано винуватим та засуджено за
-ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік;
-за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_8 покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремелектро» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 6 450 грн. 57 коп. (шість тисяч чотириста п`ятдесят грн. 57 коп.).
В задоволенні інших позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальність «Кремелектро» відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_8 витрати за проведення експертизи в сумі 640 грн.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

14.09.2019 о 17 год. 00 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи на законних підставах у квартирі АДРЕСА_2 , повторно, таємно, здійснив крадіжку телевізору « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 32LN541U-ZB.BDRYLDL, чорного кольору, який належить потерпілій ОСОБА_9 , чим завдав їй матеріального збитку на суму 7 780,80 грн.
Окрім того, 14.10.2019 о 06 год. 44 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи біля приміщення магазину «Кремелектро» за адресою: м. Кременчук, вул. Чкалова, 1-Б, повторно, таємно, розраховуючи, що його дії та наміри не помітні для сторонніх осіб, шляхом розбиття скляної поверхні металопластикового вікна, проник до приміщення магазину «Кремелектро», звідки викрав ноутбук «ACER» NXEFAEU66600, що належить ТОВ «Кремелектро», вартістю 5 000,57 грн. В подальшому ОСОБА_8 з місце вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав ТОВ «Кремелектро» матеріального збитку на вказану суму.
Не погоджуючись з вироком суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою та доповненнями до неї звернувся обвинувачений ОСОБА_8 , в якій не оспорюючи доведеності своєї вини, просить врахувати повне визнання своєї провини, відшкодування матеріальної шкоди потерпілому у повному обсязі та сприяння у розкритті злочину та на підставі цих пом`якшуючих покарання обставин застосувати положення ст..69, 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробувальним терміном.
Також зазначає, що суд безпідставно визнав обставиною, що обтяжує покарання рецидив злочину, оскільки фактично кваліфікуюча ознака, вчинення злочину повторно, за ч.3 ст.185 КК України виключена судом з обвинувачення. Крім того посилається на те, що його показання не неведені у вироку, що є істотним порушенням вимог ч.4 ст.349 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника в його інтересах адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення прокурора ОСОБА_6 проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки) повторно та таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення, за обставин, викладених у вироку, а також кваліфікація його дій за ч.2 та 3 ст. 185 КК України є правильними, і в поданій апеляційній скарзі не оспорюється.
Поміж тим обвинувачений вважає призначене йому покарання надто суворим та просить його пом`якшити, застосувавши положення ст..69 або 75 КК України.
З такими вимогами колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.
Як вбачається з положень ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
При цьому, при призначенні покарання, суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд першої інстанції вказаних вимог законодавства дотримався в повній мірі.
Так, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд врахував обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів; обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочину; ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності громадян, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Таким чином, при призначенні покарання, судом були враховані обставини, на які, в тому числі посилається і обвинувачений в апеляційній скарзі. При цьому слід зауважити, що розмір призначеного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_8 за ч. 2 та ч.3 ст. 185 КК України наближений до мінімальної межі санкцій для даного виду покарання за вчинення зазначених злочинів, та за сукупністю злочинів обраний відповідно до положень ст. 70 КК України.
Окрім того, слід звернути увагу на те, що до ОСОБА_8 двічі застосовувалося звільнення від відбування покарання з випробуванням, але останній не став на шлях виправлення та продовжував вчиняти нові злочини.

Пом`якшуючі покарання обставини визнання вини, сприяння у розкритті злочину, на які посилається обвинувачений в поданій апеляційній скарзі вже враховані судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання, а інших обставин, які б слугували підставою для висновку про можливість виправлення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням колегія суддів не вбачає.

Також відсутні підстави і для застосування положень ст..69 КК України, оскільки колегією суддів не встановлено інших пом`якшуючих обставин, окрім тих які враховані районним судом, які б істотно знижували тяжкість вчинених ОСОБА_8 злочинів. Таких обставин не наведено і обвинуваченим.

Доводи обвинуваченого про істотне порушення вимог ч.4 ст.349 КПК України є безпідставними, оскільки відповідно до журналу судового засідання допит обвинуваченого в суді першої інстанції проведений, а відсутність у вироку детального опису його пояснень не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства і не суперечить приписам ст..349 КПК України.

Також є необґрунтованими і твердження апелянта про відсутність рецидиву злочину. В обвинувальному акті у даному провадженні кваліфікуюча ознака повторності за ч.3 ст.185 КК України не включена, що також відображено і у вироку суду, проте ОСОБА_8 вчинив умисний злочин, при цьому маючи судимість за умисний злочин, що утворює рецидив злочинів.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 24 грудня 2019 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4