Справа № 359/3892/20
Провадження № 1-кс/359/1169/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2020 року м.Бориспіль
Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бориспіль з технічною фіксацією клопотання слідчого слідчого відділу Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській старший лейтенант поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Бориспіль Київської області, громадянину України, українцю, одруженому, непрацюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, підозрюваному у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.355, ч.2 ст.289 КК України,

в с т а н о в и в:
Слідчий слідчого відділу Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , за згодою прокурор Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , звернулася із зазначеним клопотанням, в якому просив застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В поданому клопотанні слідчий зазначив, що слідчими слідчого відділу Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000567 від 04.03.2020, за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.355, ч.2 ст.289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.02.2020 близько 09 години 00 хвилин ОСОБА_4 разом із своїм батьком ОСОБА_7 прибув до домоволодіння приватного будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 .

В цей час у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла ОСОБА_9 , з метою примушення останнього до виконання цивільно-правових зобов`язань між ними, порушуючи при цьому право на недоторканість житла особи.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла, належного ОСОБА_8 , ОСОБА_7 підійшов до хвіртки подвір`я вказаного домоволодіння та спробував її відчинити, однак вона була зачинена.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне проникнення до житла, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 наблизився до в`їзних воріт, де ОСОБА_7 відчинив защіпку з середини. Після чого, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 , пройшовши територією подвір`я, підійшов до будинку та через відчинені вхідні двері разом з ОСОБА_7 зайшов у його середину, без дозволу на те його власника, тим самим незаконно проник до житла.

05.02.2020 ОСОБА_7 уклав усний правочин з ОСОБА_10 , згідно якого останній зобов`язався виготовити 4 дерев`яних дверей для ОСОБА_4 , а ОСОБА_7 зобов`язався сплатити ОСОБА_8 17000 гривень із строком обумовленої роботи до кінця лютого 2020 року з моменту досягнення зазначеної усної домовленості.

В подальшому, 06.02.2020 на виконання даного правочину, ОСОБА_7 передав ОСОБА_8 аванс на загальну суму 400 доларів США (9918 гривень).

Надалі, 23.02.2020 ОСОБА_7 до закінчення строку виконання ОСОБА_10 правочину, вирішив в односторонньому порядку розірвати даний усний правочин та в цей же день висловив вимогу ОСОБА_8 повернути аванс.

Разом з тим, ОСОБА_11 повернув ОСОБА_7 власні кошти в розмірі 5000 гривень, оскільки аванс він витратив на матеріали для виготовлення дверей та повідомив ОСОБА_7 , що іншу частину авансу поверне згодом, у зв`язку з відсутністю коштів.

В свою чергу у ОСОБА_7 , який хотів миттєвого повернення грошей, виник злочинний намір примусити ОСОБА_9 виконати правочин щодо повернення залишку грошових коштів.

Крім того, ОСОБА_4 , погодився на пропозицію ОСОБА_7 примусити ОСОБА_9 повернути гроші.

Також, 25.02.2020, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_4 , який діяв за попередньою змовою із своїм батьком ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, після того, як ОСОБА_7 заволодів свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , спрямований на незаконне заволодіння легковим автомобілем марки «Opel» модель «Omega», зеленого кольору, шасі № НОМЕР_2 з д.н.з. НОМЕР_3 , який на праві огороджену власності належить ОСОБА_8 .
З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 та ОСОБА_7 29.02.2020 у проміжок часу з 12 години по 13 годину проникли на огороджену територію вказаного домоволодіння, на подвір`ї якого і знаходився автомобіль марки «Opel» модель «Omega» д.н.з. НОМЕР_3 .

Після проникнення на територію домоволодіння, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою між собою вирішили вчинити незаконне заволодіння транспортним засобом автомобілем марки «Opel» модель «Omega»д.н.з. НОМЕР_3 , тобто вилучення транспортного засобу у власника ОСОБА_9 , всупереч його волі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , 29.02.2020 у проміжок часу з 12 години по 13 годину на транспортному засобі марки «Volkswagen» моделі «Transporter Т5», зеленого кольору, шасі № НОМЕР_4 з д.н.з. НОМЕР_5 , де керуючись корисливим мотивом та метою незаконного заволодіння транспортним засобом, всупереч волі власника, діючи відкрито та умисно, за допомогою тросу приєднали до автомобіля «Volkswagen» моделі «Transporter Т5» автомобіль «Opel» модель «Omega», після чого ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою ключів відчинив дверцята автомобіля «Opel» модель «Omega», сів за кермо вказаного транспортного засобу, зняв кермо з блокування, та в подальшому його батько ОСОБА_7 за допомогою автомобіля «Volkswagen» моделі «Transporter Т5» відбуксирував у невідомому напрямку автомобіль «Opel» модель «Omega», зеленого кольору, шасі № НОМЕР_2 з д.н.з. НОМЕР_3 , яким в цей час керував ОСОБА_4 , тобто незаконно заволоділи зазначеним транспортним засобом.

21.05.2020 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України та інкриміновано злочини, що передбачені ч.1 ст.162, ч.2 ст.355 КК України.

Підозра ОСОБА_4 обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочини, за які законом передбачені наступні покарання: за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.162 обмеження волі на строк до 3 років, за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.355 позбавлення волі на строк до 5 років, за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.289 позбавлення волі на строк до 8 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, один з яких є тяжким, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, а тому з урахуванням положень п.2 ч.1 ст.178 КПК України виникає обґрунтоване припущення про можливе ухилення (переховування) ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки усвідомлює неминучість призначеного покарання;

Можливість незаконного впливу з боку підозрюваного на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки інкримінований злочин супроводжувався попередньою змовою групою осіб, що свідчить про можливість такого впливу також і на інших учасників процесу, анкетні дані яких стануть відомі ОСОБА_4 в ході досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється.

З огляду на викладене у органу досудового розслідування виникає обґрунтована необхідність у обранні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу.

При цьому, з урахуванням обставин вчинення ним інкримінованого йому злочину підозрюваний самостійно не здатен виконати обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України у випадку їх покладення на нього ухвалою слідчого судді, та потребує контролю з боку сторонніх осіб. З огляду на викладене, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є неможливим.

До теперішнього часу до органу досудового розслідування не надійшло жодних клопотань від жодної юридичної чи фізичної особи про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, що унеможливлює застосування до нього вказаного запобіжного заходу.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 на даний час не дав показання згідно повідомленої йому підозри у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.355, ч.2 ст.289 КК України, вину у вчиненому не визнав, з досудовим слідством не співпрацює, а тому у органу досудового слідства є всі підстави вважати, що він може продовжувати свою злочинну діяльність і вчиняти нові злочини.

Тому в даному випадку до підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Захисник та підозрюваний проти клопотання заперечили, посилаючись зокрема на необґрунтованість клопотання.
Заслухавши думку прокурора, позицію захисту, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Так, у відповідності до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи чи навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно доданих до клопотання матеріалів ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України та інкриміновано злочини, що передбачені ч.1 ст.162, ч.2 ст.355 КК України. Додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
При цьому вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору їх доведеності, а з точки зору допустимості прийти до висновку, що підозрювана особа могла вчинити кримінальне правопорушення за викладених обставин.
Зокрема, згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в матеріалах клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин.
Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
За змістом ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При цьому відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, та частково доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема доведено, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків. Однак слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведено наявність таких ризиків як можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду та перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб.
Разом з тим прокурором не обґрунтовано неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.
Вирішуючи дане клопотання, враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 зазначених кримінальних правопорушень, характеризуючі особу підозрюваного дані, відсутність судимостей, його вік, сімейний стан, наявність на утриманні малолітньої дитини, наявність постійного місця проживання.
Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.
Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити частково та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього зазначених прокурором обов`язків, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176, 177, 179, 181, 193, 194, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати по першому виклику до слідчого, що провадить розслідування кримінального провадження, на визначений ним час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- утримуватись без дозволу слідчого, суду від спілкування зі свідком ОСОБА_12 , свідком ОСОБА_13 , свідком ОСОБА_14 , свідком ОСОБА_15 , свідком ОСОБА_16 , свідком ОСОБА_17 , та потерпілим ОСОБА_10 у даному кримінальному провадженні

Строк дії ухвали не може перевищувати двох місяців з дня постановлення ухвали і діє до 23 липня 2020 року включно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Бориспільську місцеву прокуратуру Київської області.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали суду складений 29.05.2020 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1