Справа №487/2575/20
Провадження №1-кс/487/3091/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2020 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 28.04.2020р. про закриття кримінального провадження №0000224 від 27.02.2020 за ч. 1 ст. 367 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 28.04.2020р. про закриття кримінального провадження №0000224 від 27.02.2020 за ч. 1 ст. 367 КК України.
В обгрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною, а висновки, які зробив слідчий в постанові про закриття кримінального провадження, не відповідають фактичним обставинам справи. Слідчий вручив ОСОБА_3 пам`ятку про права і обов`язки потерпілого, допитав його в якості потерпілого, після чого виніс постанову про відмову у визнанні потерпілим, тоді як ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не були допитані, що свідчить про неповноту досудового розслідування.
В судовому засіданні ОСОБА_9 не був присутнім, надавши заяву про розгляд скарги без його участі.
Слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 також не був присутнім в судовому засіданні, суд про причини неявки не повідомив. Неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги.
Дослідивши матеріали кримінального провадження №0000224 від 27.02.2020 за ч. 1 ст. 367 КК України, слудчий суддя дійшов наступного.
Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 303 КПК, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи наявні передбачені ст.284 КПК України підстави для його закриття.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно до ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, дати їм належну оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).
Відповідно до ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивована, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав та законних інтересів учасників процесу.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.02.220р. у справі №522/231/20 було зобов`язано відповідальних осіб прокуратури Одеської області виконати виомги ст. 214 КПК України та внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, які містяться в заяві ОСОБА_3 від 03.02.2020.
27.02.220 року відомості за заявою ОСОБА_3 від 03.02.2020р. були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань з коротким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: «до прокуратури області для виконання надійшла ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 21.02.2020 у справі №522/231/20, якою зобов`язано внести до ЄРДР відомості, які містяться в заяві ОСОБА_3 від 03.02.2020 щодо неналежного виконання своїх службових обов`язків з боку працівників СВ Суворовського ВП», з правовою кваліфікацією за ч. 1ст. 367 КК України.
В заяві від 03.02.2020р. ОСОБА_3 повідомляв про вчинення, на його думку, кримінального правопорушення за ст. 367 КК України слідчим Суворівського ВП в м. Одеса ОСОБА_5 і прокурором-процесуальним керівником Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 під час досудового розслідування кримінального провадження №0004919 від 25.09.2017р. Так, ОСОБА_3 повідомляв, що досудове розслідування саботується, оскільки не закінчено, ігноруються вказівки про його провадження в найкоротші строки, слідчі дії не проводяться, жодній особі не повідомлено про підозру. Слідчий та прокурор не виконують свої службові обов`язки, передбачені ст.ст. 36, 40 КПК України. Такими діями слідчого та прокурора йому завдається моральна шкода.
Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000224 21.04.2020р. було допитано ОСОБА_3 як потерпілого.
Після допиту ОСОБА_3 слідчий постановою від 24.04.2020р. відмовив ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим, та постановою від 24.04.2020р. відмовив у задоволенні клопотання потерпілого від 21.04.2020 про проведення слідчих дій.
28.04.2020 року слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслдіувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 закрив кримінальне провадження №0000224 від 27.02.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю у діяннях слідчого СВ Суворовського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 під час розслідування крмінального провадження №0004919 та прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 під час процесуального керівництва досудовим розслідуванням вказаного кримінального провадження складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.
Проте, слідчий суддя вважає такий висновок слідчого передчасним, зробленим без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення.
Так, під час досудового розслідування обставини, викладені в заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення не досліджувались, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на яких ОСОБА_3 вказує як на осіб, які, на його думку, вчинили службову недбалість, за ними не допитувались.
Закриваючи кримінальне провадження, слідчий вдався лише до аналізу процесуального статусу ОСОБА_3 у двох кримінальних провадженнях, в той час як аналіз дій конкретних осіб, на яких вказував ОСОБА_3 , не наведено (які саме ознаки кримінального правопорушення та їх елементи: суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна чи об`єктивна сторона відсутні в діях саме цих осіб в даному випадку).
З об`єктивної сторони службову недбалість (тобто злочин за ч. 1 ст. 367 КК України) характеризує наявність трьох ознак у їх сукупності: 1) дія або бездіяльність службової особи; 2) наслідки у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб; 3) причинний зв`язок між вказаним діями чи бездіяльністю та шкідливими наслідками.
Відсутність однієї із зазначених ознак свідчить про відсутність складу злочину, передбаченого ст. 367 КК України.
Службова недбалість може проявлятись у формі: 1) невиконання службових, обов`язків через несумлінне ставлення до них; 2) неналежного виконання службових обов`язків через несумлінне ставлення до них.
В оскаржуваній постанові слідчий зазначив, що діяннями слідчого СВ Суворовського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 під час розслідування кримінального провадження №0004919 та прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 під час процесуального керівництва досудовим розслідуванням вказаного кримінального провадження моральної, матеріальної чи фізичної шкоди нікому не спричинено. Але висновку про те, чи була допущена вказаними особами службова недбалість у формі невиконання або неналежного виконання службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, слідчий не зробив, вказавши лише на відсутність негативних наслідків через діяння, проте, не зрозуміло які ж діяння.
У постанові слідчого про закриття кримінального провадження не наведено належних і достатніх мотивів ухвалення процесуального рішення. Слідчий без посилання на сукупність зібраних доказів та наведення їх короткого змісту не проаналізував зібрані докази щодо їх допустимості, достовірності та достатності, не вказав які саме фактичні дані підтверджують правильність висновку про необхідність закриття кримінального провадження саме за відсутністю складу злочину в діях конкретної особи (осіб), та які докази свідчать про недоведеність вини цієї особи (осіб) у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 367 КК Украйни.
Враховуючи викладене, скарга ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 303-307, 309, 376 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 28.04.2020р. про закриття кримінального провадження №0000224 від 27.02.2020 за ч. 1 ст. 367 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1