Справа № 991/3769/20
Провадження1-кс/991/3885/20
15 травня 2020 року м.Київ
Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду
клопотання прокурора четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
За версією органу досудового розслідування, в середині 2016 року ОСОБА_7 створено та очолено злочинну організацію з розподілом на структурні частини в м. Одеса та в м. Києві.
В склад структурної частини в м. Одеса входили ОСОБА_8 , який виступав керівником структурної частини організації, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 її учасники, та інші особи додаткові відомості щодо обставин участі яких у злочинній організації та вчинюваних злочинах встановлюються.
Учасникам вказаної групи ОСОБА_7 визначив такі функції: організація ввезення на територію України текстильних виробів і товарів легкої промисловості; придбання або створення товариств, які б виступали імпортерами таких товарів в Україні, управління рахунками цих товариств; виготовлення (підробка) договорів купівлі продажу та інвойсів на такі товари із заниженими цінами; організація доставки цих товарів до МП «Столичний» Київської міської митниці ДФС для розмитнення; підготовки та подання митних декларації та інших документів для розмитнення цих товарів за заниженою митною вартістю, з неповними даними про коди УКТ ЗЕД товарів; надання неправомірної вигоди службовим особами митних органів при розмитненні цих товарів; сплати митних платежів у заниженому розмірі для випуску цих товарів в обіг, отримання для цього коштів товариствами імпортерами у вигляді безоплатної фінансової допомоги від інших пов`язаних товариств; організації протидії спробам розслідування злочинної діяльності організації, зокрема, переслідування співробітників правоохоронних органів, які здійснювали такі розслідування; організації приховування злочинної діяльності організації; подання додаткових митних декларацій, аналогічних до вказаних тимчасових митних декларацій, для завершення митного оформлення товарів із заниженою митною вартістю; отримання судових рішень про скасування рішень про коригування заниженої митної вартості вказаних товарів.
В склад структурної частини в м. Києві входили керівник на той час Київської міської митниці ОСОБА_10 , його заступник ОСОБА_11 , в.о. начальника відділу митного оформлення № 1 МП «Столичний» Київської міської митниці ДФС ОСОБА_12 , старший державний інспектор ВМО ОСОБА_13 , державні інспектори ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а також інші особи, додаткові відомості щодо обставин участі яких у злочинній організації та вчинюваних ними злочинах встановлюються.
Також до діяльності злочинної організації було залучено Директора департаменту адміністрування митних платежів ДФС України ОСОБА_16 .
Вказаній структурній частині ОСОБА_7 визначив такі функції: утримуватися від здійснення визначених автоматизованою системою ДФС АСАУР митних формальностей з контролю митної вартості; випускати товари, надані злочинною організацією для митного оформлення, у вільний обіг після сплати митних платежів у заниженому розмірі (виходячи з початкової заниженої митної вартості цих товарів, визначеної за підробленими договорами та інвойсами); замість митних формальностей, необхідних для контролю митної вартості товарів (надсилання запитів, витребування додаткових документів) відбирати зразки товарів для проведення експертиз, з метою створення передумов для невідкладного випуску товарів в обіг після сплати митних платежів у заниженому розмірі; після отримання результатів експертиз та додаткових митних декларацій, аналогічних за змістом до первісних ТМЦ приймати рішення про коригування митної вартості з недоліками, завідомо достатніми для скасування цих рішень в судовому порядку; після скасування рішення по коригування митної вартості завершувати митне оформлення за початковими заниженими даними про митну вартість.
Діючи у складі учасників одеської структурної частини злочинної організації ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та інших, створили або придбали чи іншим чином отримали контроль, або почали використовувати з метою вчинення злочинів злочинною організацією ТОВ «ТОРГЕСТ», ТОВ «ТРЕЙД ОПТІМО», ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ», ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ», ТОВ «ФІНСЕРВІС ПРОМ» та ТОВ «РКС АГРОСЕЙЛ».
Також, для забезпечення функціонування злочинної організації ОСОБА_7 використовувалися також іноземні компанії: BFT WORLDWIDE LIMITED, INFORT TRADE LTD, бенефіціарним власником яких він був, як контрагентів українських товариств імпортерів, підконтрольних злочинній організації.
Так, учасники одеської структурної частини злочинної організації, забезпечили доставку товарів за договорами, організували їх доставку до ВМО № 1 МП «Столичний» Київської міської митниці; використовуючи електронні цифрові підписи компаній-імпортерів, подали в порядку електронного декларування тимчасові митні декларації типу ІМ40ТН зі ставкою мита 8%, вказавши в них занижені відомості про нижчу за мінімальну ринкову вартість цих товарів; подали супровідні документи до вказаних ТМД, зокрема, копії договорів купівлі продажу та відповідних інвойсів.
Натомість, діючи у складі учасників київської структурної частини злочинної організації, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інших, попри дані автоматизованої системи ДФС АСАУР про ризик заниження договірної вартості та необхідність здійснення додаткових митних формальностей для контролю митної вартості, не здійснювала цих формальностей без належних для цього підстав.
Також, діючи у складі учасників київської структурної частини злочинної організації ОСОБА_14 , ОСОБА_15 відбирали зразки для проведення експертного дослідження товарів з метою визначення їх коду УКТ ЗЕД, що у будь-якому випадку не впливало на ставку митних платежів, тобто не мало жодного практичного сенсу крім, як створити видимість здійснення додаткових митних формальностей (експертиз), протягом яких товар має бути випущено в обіг, а також прикриття протиправних дій учасників київської структурної частини злочинної організації.
Разом з тим, після проведення експертиз із визначення коду УКТ ЗЕД товарів, учасники одеської структурної частини злочинної організації, використовуючи електронні цифрові підписи компаній імпортерів, подавали в порядку електронного декларування додаткові митні декларації типу ІМ40ДТ, з тією ж ставкою митних платежів і тією ж договірною вартістю (відповідно, тією ж сумою митних платежів), що були вказані у ТМД на відповідний товар.
Після чого, для приховання злочинної діяльності, учасники київської структурної частини злочинної організації, лише на даному етапі, замість етапу подання ТМД, приймали рішення про коригування митної вартості, зазначеної в додаткових митних деклараціях, з недоліками, що ставали підставою для скасування цих рішень в судовому порядку.
В подальшому, учасники одеської структурної частини злочинної організації, подавали позови і отримували рішення судів про скасування рішень про коригування митної вартості.
На підставі зазначених судових рішень, в подальшому завершувалося митне оформлення товарів за договорами купівлі продажу, у відповідності до вказаних у них заниженої вартості відповідних товарів.
Вказаними діями, Державному бюджету України завдано збитків у вигляді недоотримання митних платежів на суму 77 719 040, 72 грн.
26.11.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2, 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України.
Ухвалою колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 13.12.2019 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 210 200 гривень із покладанням низки обов`язків, а саме:
2) не відлучатися із населеного пункту, де він проживає без дозволу детектива, прокурора або суду;
3) повідомляти детективів Національного антикорупційного бюро України, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;
6) носити електронний засіб контролю.
В подальшому ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду продовжено строк дії вказаних обов`язків, за виключенням обов`язку носити електронний засіб контролю, до 21.03.2020 включно, і ухвалою від 19.03.2020 до 19.05.2020 включно, з розширенням території невідлучення без відповідного дозволу до території Овідіопольського району Одеської області та м. Одеса, а також зміни формулювання обов`язку утриматися від спілкування з відповідними особами на обов`язок утриматися від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні.
Прокурор у клопотанні зазначає, що закінчити досудове розслідування у строк до 19.05.2020 неможливо через необхідність проведення низки слідчих та процесуальних дій, зокрема:
- провести судові економічні експертизи для визначення повного обсягу збитків, спричинених діяльністю злочинної організації;
- провести судові комп`ютерно-технічні експертизи вилучених технічних носіїв інформації, огляд яких було завершено;
- провести слідчі та інші процесуальні дії, необхідні для забезпечення проведення вказаних судових економічних експертиз;
- провести допити свідків;
- отримати від компетентних органів іноземних держав відповіді на раніше надіслані запити про міжнародну правову допомогу, здійснити їх переклад та проведення за їх результатами необхідних додаткових слідчих дій.
Посилаючись на наведені вище обставини, а також на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, а саме: ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, прокурор просить продовжити строк дії покладених раніше на підозрюваного обов`язків на два місяці.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, пояснення надав аналогічне тексту клопотання та просив задовольнити в повному обсязі.
Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання в частині продовження дії обов`язку не відлучатися із населеного пункту. Зазначив, що досудове розслідування триває на протязі значного часу, на теперішній час строк досудового розслідування продовжений до дев`яти місяців, після повідомлення ОСОБА_4 про підозру та за весь час наявності кримінального провадження, останнім не вчинено ніяких дій, які б надавали прокурору можливість говорити про існування ризиків. Крім того, ОСОБА_4 було здано паспорт громадянина України для виїзду за кордон. У зв`язку з чим, просив відмовити у продовжені обов`язку не відлучатися із населеного пункту, де він проживає без дозволів уповноважених осіб.
Підозрюваний підтримав позицію захисника та просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора.
Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши позицію учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків
Ухвалою колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 13.12.2019 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 210 200 гривень із покладанням низки обов`язків, а саме:
2) не відлучатися із населеного пункту, де він проживає без дозволу детектива, прокурора або суду;
3) повідомляти детективів Національного антикорупційного бюро України, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;
6) носити електронний засіб контролю.
В подальшому ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21.01.2020 продовжено строк дії вказаних обов`язків, за виключенням обов`язку носити електронний засіб контролю, до 21.03.2020 включно, і ухвалою від 19.03.2020 до 19.05.2020 включно, з розширенням території невідлучення без відповідного дозволу до території Овідіопольського району Одеської області та м. Одеса, а також змінено формулювання обов`язку утриматися від спілкування з відповідними особами на обов`язок утриматися від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Отже, при вирішенні питання про доцільність продовження дії процесуальних обов`язків, покладених на ОСОБА_4 , слідчий суддя має врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Щодо обґрунтованості підозри
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікацій дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 255, ч. 2, 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України, виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення
Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Розглядаючи необхідність продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 ухвалою колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 13.12.2019 та продовжених ухвалами слідчих суддів Вищого антикорупційного суду від 21.01.2020 та 19.03.2020, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, який ґрунтується на тяжкості інкримінованих злочинів, які є тяжкими та особливо тяжкими кримінальними правопорушеннями. А беручи до уваги, що один із злочинів є корупційним, отже у разі засудження, до ОСОБА_4 не буде застосовано звільнення від покарання та не буде застосовано більш м`якого покарання, ніж передбачене законом. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Зазначене на переконання суду є достатнім для того, щоб дійти висновку про ймовірність існування ризику переховування, який не зник.
З приводу ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя зазначає, що КПК України встановлена процедура, якою визначена необхідність безпосереднього допиту особи у судовому засіданні. Наявність зазначеного ризику не може ґрунтуватися виключно на вказаній процедурі. Враховуючи, що з часом проведення досудового розслідування подані до суду матеріали клопотання не містять вагомих доказів впливу чи наміру впливу ОСОБА_4 на інших учасників кримінального провадження у тому числі свідків, слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні хоча й відносно доведено продовження існування даного ризику, проте він не має вирішального значення для продовження покладених обов`язків, оскільки має лише ймовірний, припустимий характер.
Крім того, враховуючи належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування, відсутність нарікань на його дисципліну з боку сторони обвинувачення, слідчий суддя, з метою збереження співмірності цілей досудового розслідування та прав підозрюваного, вважає за можливе послабити запобіжний захід, застосований відносно останнього, шляхом надання можливості відлучатися за межі населеного пункту, в якому знаходиться його зареєстроване місце проживання, одночасно з цим встановивши обмеження не відлучатися з території України без дозволу слідчого, прокурора або суду, що сприятиме його працевлаштуванню та пошуку роботи.
Беручи до уваги вищевикладене та оскільки покладені на підозрюваного обов`язки в достатній мірі та повно забезпечують його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, з метою мінімізації визначеного ризику, враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за можливе клопотання прокурора задовольнити частково та продовжити дію обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись статтями: 107, 177, 178, 194 КПК України, слідчий суддя,
Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії покладених на нього обов`язків, а саме:
2) не відлучатися з території України без дозволу детектива, прокурора або суду;
3) повідомляти детективів Національного антикорупційного бюро України, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
5) здати на зберігання до органу Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.
Строк дії ухвали встановити до 15 липня 2020 року, включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1