УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.02.2020 Справа №607/26715/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників адвоката ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000461 від 02 серпня 2019 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження із матеріалами за №0000461 від 02 серпня 2019 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Під час розгляду в судовому засіданні питання щодо доцільності продовження тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою прокурор зазначив, що слід продовжити строк застосованого до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном до двох місяців, оскільки строк застосування вказаного запобіжного заходу закінчується та на даний час кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, а підстави для зміни обвинуваченим запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою відсутні, оскільки ризики, які існували під час обрання їм запобіжного заходу та його продовження, на даний час не зменшились. Відтак, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, зможуть переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів та можливу міру покарання, адже санкцією статті, за якою обвинувачуються, передбачено покарання від трьох до шести років позбавлення волі, а також зможуть незаконно впливати на потерпілих та свідків шляхом схиляння їх до відмови від дачі показів чи дачі неправдивих показів, крім того можуть вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки раніше були судимі за вчинення умисних злочинів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належне виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 заперечили щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 та просять змінити запобіжний захід останньому на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечили щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 та клопочуть про зміну останньому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою та враховуючи думку прокурора, який вважає за необхідне продовжити обвинуваченим обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, думку обвинувачених та їх захисників, які заперечили щодо продовження строку тримання під вартою та клопочуть про зміну запобіжного заходу обвинуваченим на домашній арешт, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання обвинувачених та їх захисників слід відмовити за безпідставністю та продовжити строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до двох місяців з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 вересня 2019 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого в подальшому неодноразово продовжувався, зокрема 24 грудня 2019 року останньому продовжено строк тримання під вартою строком до 23 лютого 2020 року.

Крім того ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 вересня 2019 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та в подальшому 24 грудня 2019 року останньому продовжено строк тримання під вартою строком до 23 лютого 2020 року.

При вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Статтею 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Таким чином, суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу, оскільки будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно останніх більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні на даній стадії процесу не встановлено.
При цьому суд враховує те, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, які за ступенем тяжкості є тяжкими злочинами. Ризики, визначені в ухвалах суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , а також про продовження його строку, на даний час не зменшились, так, ОСОБА_6 з огляду на санкцію статті обвинувачення, зможе переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків шляхом схиляння їх до відмови від дачі показів чи дачі неправдивих показів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, крім цього ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, що свідчить про систематичність та стійкість протиправної поведінки обвинуваченого, його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання і при обставинах вчинення злочину, про підвищену його суспільну небезпеку як особи, яка може вчинити й інше кримінальне правопорушення.

Також прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, які за ступенем тяжкості є тяжкими злочинами. Ризики, визначені в ухвалах суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , а також про продовження його строку, на даний час не зменшились, так, ОСОБА_7 з огляду на санкцію статті обвинувачення, зможе переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків шляхом схиляння їх до відмови від дачі показів чи дачі неправдивих показів, крім цього ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, що свідчить про систематичність та стійкість протиправної поведінки обвинуваченого, його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання і при обставинах вчинення злочину, про підвищену його суспільну небезпеку як особи, яка може вчинити й інше кримінальне правопорушення.

Таким чином менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, а тому враховуючи вимоги ст. 178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд вважає, що в задоволенні клопотання обвинувачених та їх захисників про зміну запобіжного заходу на домашній арешт слід відмовити та продовжити строк тримання під вартою обвинувачених до двох місяців.

На підставі викладеного та керуючись главою 18 КПК України, ст.ст. 318, 331, 336, ч.ч.1, 2 ст. 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 на запобіжний захід у виді домашнього арешту відмовити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_6 терміном до двох місяців, тобто до 16 квітня 2020 року.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на запобіжний захід у виді домашнього арешту відмовити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_7 терміном до двох місяців, тобто до 16 квітня 2020 року.

Судове засідання в кримінальному провадженні за №0000461 від 02 серпня 2019 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, відкласти до 16 год. 30 хв. 01 квітня 2020 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , їх захисникам та прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Головуючий суддяОСОБА_1