Справа № 182/3447/20
Провадження № 1-кс/0182/828/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.06.2020 м. Нікополь
Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..
ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Нікополі клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.06.2020 № 0001606 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Кривий Ріг Дніпропетровської обл., громадянина України, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , працює в ТОВ "Дніпромегабуд" електрогазозварювальноком, з освітою середньою, розлучений, судимий:
- 10.10.2007 Жовтневим районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 13.12.2010 Жовтневим районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 07.02.2011 Дзержинським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 19.12.2013 Жовтневим районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 14.04.2018 умовно-достроково на 1 рік 4 міс. 2 дні,,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7

в с т а н о в и в :

17.06.2020 до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. надійшло клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.06.2020 № 0001606 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 , 15.06.2020 приблизно о 13:25 год., проходячи повз багатоповерховий житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 побачили потерпілого ОСОБА_7 , який йшов двором у бік будинку АДРЕСА_4 , розмовляючи по мобільному телефону марки «ХІАОМІ RЕDМІ NОТЕ 8», який тримав у руці. В цей час у ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , виник спільний злочинний умисел, направлений на відкрите, повторне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «ХІАОМІ RЕDМІ NОТЕ 8» із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого ОСОБА_7 групою осіб.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 , перебуваючи в спільній злочинній змові, 15.06.2020 приблизно о 13:30 год., знаходячись поряд із будинком № 1 по вул. Першотравнева в м. Нікополь Дніпропетровської області підбігли зі спини до потерпілого ОСОБА_7 , де розуміючи те, що їх злочинні дії одразу будуть виявлені потерпілим, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_5 діючи умисно, відкрито наніс декілька ударів кулаками обох рук по голові потерпілого ОСОБА_7 , внаслідок яких останній втратив рівновагу та впав на коліна на землю, випустивши мобільний телефон марки «ХІАОМІ RЕDМІ NОТЕ 8» із рук.
Продовжуючи свої злочинні дії, в той час як ОСОБА_7 стояв на колінах поряд, ОСОБА_5 побачивши, що мобільний телефон марки «ХІАОМІ RЕDМІ NОТЕ 8» знаходиться на землі, реалізуючи спільний із ОСОБА_8 злочинний умисел, направлений на відкрите, повторне викрадення майна, заволодів ним, та в цей час потерпілий ОСОБА_7 усвідомивши, що на його майно здійснюється посягання, вихопив із рук ОСОБА_5 свій мобільний телефон.
Після чого, ОСОБА_5 розуміючи, що його злочинні дії виявлені потерпілим, який вчиняє опір, подолання якого може зайняти деякий час, продовжуючи свій спільний із ОСОБА_8 злочинний умисел, наніс декілька ударів у обличчя потерпілого ОСОБА_7 , після чого той впав на землю.
В цей час ОСОБА_8 , перебуваючи в злочинній змові із ОСОБА_5 , вказав останньому на те, що на шиї потерпілого ОСОБА_7 знаходиться золотий ланцюжок, вагою приблизно 8 г. із золота 585 проби, на якому знаходився хрестик вагою приблизно 5 г. із золота 585 проби, яким можна заволодіти.
Після чого ОСОБА_5 , реалізуючи спільний із ОСОБА_8 злочинний умисел, направлений на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7 діючи умисно, відкрито, повторно, з корисливих мотивів ривком зірвав із шиї потерпілого, золотий ланцюжок, вагою приблизно 8 г із золота 585 проби, на якому знаходився хрестик вагою приблизно 5 г із золота 585 проби та з викраденим разом з ОСОБА_8 , з місця злочину втекли, чим отримали змогу розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.
15.06.2020 о 13.35 год. ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України був затриманий.
16.06.2020 ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Оскільки ОСОБА_5 вчинив умисний, тяжкий, корисливий злочин, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 4-х до 6-ти років, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання, що може спонукати його переховуватись від слідства та суду; він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, до Нікопольського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 по обвинуваченню за ч. 2 ст. 289 КК України; він не працює та не має постійного джерела доходів, а тому може вчинити інше кримінальне правопорушення, аналогічне тому в якому підозрюється. Є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може вчинити інше кримінальне правопорушення, аналогічне тому в якому підозрюється. Інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам, оскільки, особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт не зможуть запобігти ризику переховування від слідства та/або суду. У його оточенні немає осіб, які заслуговують на довіру й зможуть поручитися за виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків. Також, підозрюваний офіційно не працює і не має законних джерел існування, що може стати причиною вчинення нових корисливих злочинів. З урахуванням викладеного, слідчий просить обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, оскільки вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а також є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам. Проти клопотання підозрюваного про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечує, вважаючи, що такий запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам.
Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував. Просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки ніяких намірів переховуватися від слідства та суду не має, він має постійне місце проживання - АДРЕСА_2 . Проживає зі співмешканкою. Працює електрогазозварювальником в ТОВ «Дніпромегабуд». Також пояснив, що цей злочин він не вчиняв. В той день він зі своїм знайомим ОСОБА_8 був у магазині «Вавілон». Потім ОСОБА_8 пішов в сторону Першотравневого ринку і через деякий час 10-15 хвилин, повернувся. Він бачив, як ОСОБА_8 заходив до ломбарду «Гарант», потім підійшов до нього і сказав «пішли». Де був, про це він нічого не говорив. Коли їх затримали працівники поліції, то відвезли до відділу поліції, і вже потім він зрозумів, що ОСОБА_8 вчинив злочин. Перед тим, як їх доставили до відділу поліції, їх привезли до будинку на 8-му кварталі і там показали якомусь чоловікові. Запитували «він не він», а потім відвезли до відділу поліції. Ланцюжок знайшли на тому місці, де сидів ОСОБА_10 .
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 проти клопотання слідчого заперечував. Вказав на те, що підозра є не обґрунтованою. Доказів того, що його підзахисний може переховуватись від слідства немає. Тримання під вартою, це занадто суворий вид запобіжного заходу. Сама тяжкість майбутнього покарання не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. ОСОБА_5 має постійне місце проживання. Проживає зі співмешканкою. Офіційно працевлаштований. Тому, оскільки прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам, просить застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що він запам`ятав підозрюваного, і що це саме він бив його ззаду. Він добре запам`ятав його обличчя, а також татуювання на руках.
Свідок ОСОБА_11 підтвердила, що підозрюваний ОСОБА_5 її цивільний чоловік. Він проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить їй на праві приватної власності. Вони там мешкають разом з її малолітньою дитиною. Вона згодна, щоб ОСОБА_5 перебував у зазначеному житлі на домашньому арешті, де буде забезпечений харчуванням та контролем. За необхідності вона буде доставляти його до слідчого, прокурора або суду.
Вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника, потерпілого, свідка, слідчий суддя враховує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2)наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 194, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 та 6 ст. 194, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, як це зазначено у ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;
3) вік та стан здоров`я;
4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію;
7) майновий стан;
8) наявність судимостей;
9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Як вбачається з наданих копій матеріалів, 16 червня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.
Враховуючи відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» позицію Європейського суду, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на початковому рівні у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується протоколом допиту потерпілого, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом огляду місця події, під час якого було вилучено золотий хрестик, протоколом огляду салону автомобіля, під час якого було виявлено та вилучено ланцюжок. При визначені обґрунтованості підозри слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Перевіряючи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України /переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду/ об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 4-х до 6-ти років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, тому без застосування жодного запобіжного заходу до нього, останній зможе залишити місце свого проживання. Також у клопотанні обґрунтовано зазначено, що є ризик /вчинення іншого кримінального правопорушення/ п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як, не зважаючи на те, що до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області відносно нього направлено обвинувальний акт за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_5 підозрюється у скоєні нового злочину.
Разом з тим, слідчий суддя суд не погоджується з наявністю ризиків, передбачених п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України в тій мірі, що для їх запобігання необхідно застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує особу підозрюваного, його вік, наявність у нього міцних соціальних зв`язків цивільної дружини, наявність постійного місця проживання та роботи.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених судом щодо останнього ризиків лише у такий спосіб, оскільки недоведені стороною обвинувачення в судовому засіданні наявності щодо підозрюваного ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, крім переховування від органів досудового розслідування та/або суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, і на думку слідчого судді, доводи сторони обвинувачення про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через існування вищевказаних ризиків є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення-злочину, та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Таким чином, оскільки наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні не доведено обставин, передбачених ч. 3 ст. 176, п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, до ОСОБА_5 , з урахуванням відомостей про особу підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж триманням під вартою, а саме домашній арешт з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього. Слідчий суддя вважає необхідним застосувати умови домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_5 залишати місце постійного проживання цілодобово.
Керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.06.2020 № 0001606 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу органу досудового розслідування, прокурора, суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, суду;
- не відлучатися з м. Нікополь, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
ОСОБА_5 звільнити з-під варти негайно в залі суду.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській обл..
Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, а також не більше строку досудового розслідування, тобто до 16.08.2020 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1