Єдиний унікальний номер справи 185/9892/19
Провадження № 1-кп/185/245/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Павлоград кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001999 від 11.10.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Павлограда Дніпропетровської області, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, судимої: 18.06.2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.1 КК України до 80 годин громадських робіт, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 ч.2 КК України, -
за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_3 будучи в належній формі ознайомлена із порядком та умовами відбування покарання у виді 80 годин громадських робіт за вироком суду, достовірно знаючи про наслідки невиконання покладених на неї обов`язків, будучи зобов`язаною додержуватись встановлених відповідно до ст.37 КВК України порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному для неї об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, ігнорувала вимоги законодавства, умисно ухилялась від покладених на неї обов`язків та не з`являлась на громадські роботи до Межиріцької сільської ради Павлоградського району, виправдувальних документів не надала, тим самим ухилилась від відбування покарання у виді громадських робіт за вироком суду при наступних обставинах:

згідно вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2019 року обвинувачена ОСОБА_3 засуджена за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, та останній призначено покарання у виді громадських робіт строком на 80 годин. 20.08.2019 року у приміщенні Павлоградського МРВ з питань пробації філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області за адресою: м.Павлоград Дніпропетровської області, вул. Г.Світличної, 53 обвинувачена ОСОБА_3 стала на облік та була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджена про те, що у разі ухилення від виконання покарання у виді громадських робіт вона може бути притягнута до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України. Після чого обвинуваченій ОСОБА_3 було видано направлення на відпрацювання громадських робіт до Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, згідно якого остання повинна була приступити до виконання покарання з 28.08.2019 року. Обвинувачена ОСОБА_3 з`явилась 28.08.2019 року до Межиріцької сільської ради Павлоградського району, склала графік відпрацювання громадських робіт на вересень-місяць 2019 року, згідно якого повинна була відпрацювати громадські роботи 02, 03, 04, 05, 06, 09, 10, 11, 12, 13, 16, 17, 18, 19, 20, 23, 24, 25, 26 вересня 2019 року. Однак обвинувачена ОСОБА_3 у вказані дати не з`явилась та не відпрацювала громадські роботи без поважних причин, у період часу з 23.09.2019 року по 09.10.2019 рік обвинувачена ОСОБА_3 не відпрацювала призначені громадські роботи у зв`язку з хворобою, після чого продовжила не з`являтись на складання графіку та відпрацювання громадських робіт без поважних причин. Так з 80 призначених годин громадських робіт, обвинувачена ОСОБА_3 не відпрацювала 60 годин громадських робіт без поважних причин. За допущені порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт обвинуваченій ОСОБА_3 було винесено письмове попередження та повідомлено, що стосовно неї будуть направлені матеріали до правоохоронних органів для вирішення питання про притягнення її до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Допитана обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України, визнала повністю, суду повідомила, що дійсно її влітку було засуджено вироком суду та призначено покарання у виді 80 годин громадських робіт. Вона з`явилась до органу пробації, де їй було роз`яснено порядок відбуття покарання, вона отримала направлення для відбуття громадських робіт до Межиріцької сільської ради, приступила для відбування покарання, проте вади здоров`я не дали змоги їй відпрацювати, в подальшому працевлаштувалась і зайнятість на роботі не надала можливості їй відпрацювати. На теперішній час вона відпрацювала призначене покарання. В скоєному щиро кається та просить суворо її не наказувати.

Судом були досліджені наступні письмові докази, надані сторонами кримінального провадження.

Згідно вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.06.2019 року обвинуваченій ОСОБА_3 було призначено покарання за ст.185 ч.1 КК України у виді 80 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 19.07.2019 року.

Витяг з кримінального провадження № 0001999 щодо внесення 11.10.2019 року відомостей в ЄРДР , відповідно до якого в період часу з 29.08.2019 року по теперішній час (11.10.2019 року) гр. ОСОБА_3 ухиляється від відбування покарання у виді громадських робіт, призначених за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.06.2019 року.

Підписка від 20.08.2019 року, відповідно до якої обвинувачена ОСОБА_3 органом пробації була ознайомлена з порядком та умовами відбуття покарання, а також попереджена, що у випадку ухилення від відбуття покарання на підставі ч.2 ст. 389 КК України буде притягнута до кримінальної відповідальності.

Відповідно до направлення органу пробації, обвинувачена ОСОБА_3 20.08.2019 року була направлена для відбуття покарання у виді громадських робіт до Межиріцької сільської ради.

Розпорядження сільського голови Межиріцької сільської ради № 307-р від 28.08.2019 року, яким обвинуваченій ОСОБА_3 призначеного виконання громадських робіт на території Межиріцької сільської ради по 4 години на день безоплатно з 28.08.2019 року.

За довідкою сільського голови Межиріцької сільської ради від 10.09.2019 року, обвинувачена ОСОБА_3 не приступила до відбуття покарання у виді громадських робіт, за місцем відпрацювання з 29.08.2019 року не з`явилася і про причини відсутності не повідомила.

Згідно довідки голови Межиріцької сільської ради № 3290 від 30.10.2019 року, обвинувачена ОСОБА_3 в жовтні 2019 року для складання графіку виходу для відпрацювання громадських робі до сільської ради не з`явилася і про причини не повідомила.

Відповідно графіку виходу на роботу засудженої до громадських робіт обвинуваченої ОСОБА_3 , остання повинна була прибирати сміття, займатись вирубкою пагонів в період з 28.08.2019 року по 30.08.2019 року з 08.00 години до 12.00 години на території Межиріцької сільської ради.

Згідно табелю виходу на роботу за серпень 2019 року обвинувачена ОСОБА_3 відпрацьована 4 години.

Аналогічний графік виходу на роботу засудженої до громадських робіт обвинуваченої ОСОБА_3 був складений останньою в період роботи з 02.09.2019 року по 26.09.2019 року.

Згідно табелю виходу на роботу за вересень 2019 року, обвинувачена ОСОБА_3 відпрацьованого часу не має.

Обвинувачена ОСОБА_3 органом пробації була попереджена про те, що у випадку ухилення від відбуття покарання на підставі ст.389 КК України вона буде притягнута до кримінальної відповідальності, про що свідчить повторне письмове попередження від 10.10.2019 року.

Відповідно довідки ВСП «Межиріцької амбулаторії загальної практики сімейної медицини ім.Бакарової К.І.» від 09.10.2019 року, обвинувачена ОСОБА_3 хворіла в період часу з 26.09.2019 року по 09.10.2019 року.

Згідно повідомлення КЗ «Павлоградської міської лікарні №4» № 2662 від 18.10.2019 року, з 28.08.2019 року по 18.10.2019 рік обвинувачена ОСОБА_3 за медичною допомогою до закладу не зверталася, на амбулаторному та стаціонарному лікуванні в закладі не перебувала.

За даними КЗ «Павлоградської міської лікарні №1»№ 1068 від 18.10.2019 року, з 28.08.2019 року по 18.10.2019 рік обвинувачена ОСОБА_3 в лікарні не перебувала, за амбулаторною допомогою не зверталася.

Відповідно довідки КП «Павлоградська центральна лікарня Дніпропетровської обласної ради » №01-26/1406 від 18.10.2019 року обвинувачена ОСОБА_3 знаходилася на лікуванні у травматологічному відділенні з 10.04.2019 року по 11.04.2019 року.

КНП «Центр-первинної медико-санітарної допомоги» Богданівської сільської ради Дніпропетровскої області в довідці № 601 від 17.10.2019 року повідомив, що 23.09.2019 року обвинувачена ОСОБА_3 викликала сімейного лікаря, який призначив їй амбулаторне лікування. 09.10.2019 року була на прийомі у сімейного лікаря, отримала довідку про проведення амбулаторного лікування в період з 26.09.2019 року по 09.10.2019 року.

КНП «Центр-первинної медико-санітарної допомоги» Богданівської сільської ради Дніпропетровської області в довідці № 471 від 16.09.2019 року повідомив, що обвинувачена ОСОБА_3 з 06.09.2019 року по теперішній час на амбулаторному лікуванні не перебувала.

Відповідно довідки Павлоградського МРВ Державної установи «Центр пробації» № 21/20/544-2011 від 28.01.2020 року , обвинувачена ОСОБА_3 28.01.2020 року знята з обліку по відбуттю кримінального покарання у вигляді 80 годин громадських робіт в повному обсязі.

Суд, проаналізувавши покази обвинуваченої в судовому засіданні, співставляючи їх з обвинуваченням, що інкримінується ОСОБА_3 , а також з іншими доказами кримінального провадження, які повністю викривають обвинувачену у вчиненні злочину, - робить висновок про те, що покази обвинуваченої та інші наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, тому і покладені в основу вироку. Зазначені докази винуватості обвинуваченої є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки повністю підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.
Таким чином, винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, доведена повністю та підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами.

При призначенні покарання, у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесення його до категорії злочинів невеликої тяжкості, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченої, яка раніше судима, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку в психіатричному диспансері та в наркологічному диспансері не перебуває, на момент ухвалення вироку відпрацювала призначене покарання судом у виді громадських робіт.

Обставиною, відповідно до вимог ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття.

Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченої, яка раніше судима, за місцем реєстрації характеризується негативно, не працює, наявності пом`якшуючих покарання обставин, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізолювання від суспільства та призначає їй покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, тобто в умовах виконання за її поведінкою постійного та обов`язкового контролю, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити про наявність вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.10.2019 року, яким ОСОБА_3 було визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, та на підставі ст.75 КК України було звільнено від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік. На вказаний вирок була подана апеляційна скарга, вирок не набрав законної сили.
Відповідно до ст.70 ч.4 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 цього Кодексу.
Стаття 62 Конституції України передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Згідно з вимогами ст.88 ч.1 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.
Таким чином, до того моменту, коли обвинувальний вирок суду набере законної сили, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, а тому відповідні державні органи повинні поводитися з нею як невинуватою особою. Це, зокрема, означає, що суди не мають права призначати покарання за сукупністю злочинів на підставі ст.70 ч.4 КК України при наявності попереднього вироку, який не набрав законної сили.
Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.10.2019 року не набрав законної сили.
Отже, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання відсутні підстави для призначення покарання на підставі ст.70 ч.4 КК України.
Питання про застосування покарання при наявності кількох вироків підлягає вирішенню в порядку, передбаченому ст.537 ч.1 п.11 КПК України.
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №639/9081/15-к, провадження № 51 - 1850 км 18 від 26.04.2018 року.

Крім того, у відповідності вимог ст.71 КК України, суд зобов`язаний призначити покарання за сукупністю вироків у разі, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин. В такому випадку суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
На момент вчинення інкримінованого злочину обвинувачена ОСОБА_3 мала невідбуте покарання у вигляді громадських робіт за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.06.2019 року. Згідно наданої довідки органу пробації, станом на 28.01.2020 року обвинувачена ОСОБА_3 відбула повністю призначене покарання за вказаним вироком. Тобто на момент призначення покарання за інкримінований за даним кримінальним провадженням злочин обвинувачена ОСОБА_3 не має невідбутої частини покарання за попереднім вироком, яке у розумінні ст.71 КК України суд зобов`язаний приєднати до покарання, призначеного за новим вироком.
Отже, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання відсутні підстави для призначення покарання на підставі ст.71 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, і призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на неї обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1