Справа № 755/478/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2020 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, із не повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме:

- 20.11.2003 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ст. 186 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 23.12.2014 року вироком Березанського міського суду Київської області за ст. 382 ч. 1 КК України із застосуванням ст. 71 КК України на 1 рік 1 місяць позбавлення волі;

- 13.12.2016 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений у вересні 2019 року;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В :

14 січня 2020 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання погоджено прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 .
Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.
Дніпровським управлінням поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР за №0000175 від 10.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.
Мотивуючи клопотання щодо необхідності застосування запобіжного заходу підозрюваному, слідчий посилається на те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто в межах вказаного кримінального провадження існують ризики, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на свободі будучи обізнаним з санкцією статі, яка йому інкримінується, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на свободі буде незаконно впливати на свідків, з метою схилити до дачі неправдивих показів у судовому засіданні; п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на свободі може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином в тому числі не з`являтися до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій. Таким чином, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 заперечували щодо задоволення клопотання, посилалися як на необґрунтованість підозри так і ризиків, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, його захисника, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно повідомлення про підозру, яке вручене ОСОБА_5 13.01.2020 року, останній 08.01.2020 року приблизно о 19 годині 10 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов до кафетерію, що розташований за адресою м. Київ, вул. Алма-Атинська, 2/1. Знаходячись в даному закладі, ОСОБА_5 демонструючи явну зневагу до загальноприйнятих норм поведінки у суспільстві, поводив себе неадекватно, нецензурно лаявся, що призвело до тимчасового порушення нормальної діяльності закладу харчування, після чого за проханням продавця покинув вище вказаний кафетерій.
Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_5 , перебуваючи на вулиці, біля кафетерію за адресою м. Київ, вул. Алма-Атинська, 2/1, проходячи повз невідомих йому раніше ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , зачепив останню плечем та почав обзивати її, використовуючи нецензурну лайку. Не маючи наміру розмовляти з ОСОБА_5 , та з метою уникнення від спілкування з останнім, ОСОБА_9 відвернулась та стала боком до ОСОБА_5 . Не зважаючи на це, останній, користуючись незначним приводом для конфлікту, продовжуючи конфлікт з ОСОБА_9 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, вперто не бажав припиняти свої дії, та наніс ОСОБА_9 правою рукою один удар в область обличчя, від якого остання впала на землю.
В цей час, ОСОБА_8 , маючи на меті припинити хуліганські дії ОСОБА_5 , зняв з себе куртку та реалізуючи свій намір, почав заступатися за ОСОБА_9 . Однак, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел та діючи з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок і виражаючи явну неповагу до суспільства, з особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки в частині забезпечення спокійних умов побуту і відпочинку людей, усвідомлюючи свої злочинні дії, наніс удар в обличчя ОСОБА_8 від якого останній впав на землю.
Після цього, ОСОБА_5 , не бажаючи припиняти свої хуліганські дії, наніс ще один удар в обличчя ОСОБА_8 від якого останній впав та вдарився головою об землю, після чого втратив свідомість.
Внаслідок вчинення вказаних дій, ОСОБА_8 , згідно довідки виданої Міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги № 296 від 09.01.2020 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забій головного мозку в обох лобних ділянках та правій скроневої ділянці, посттравматична внутрішньо-мозкова гематома в правій лобній ділянці.
Внаслідок вчинення вказаних дій, ОСОБА_10 , згідно довідки виданої Міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги № 307 від 11.01.2020 отримала тілесні ушкодження у вигляді забій м`яких тканин обличчя ліворуч.
У силу ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний, крім передбачених ст.177 КПК ризиків, оцінити у сукупності інші обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у інкримінованому правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків та низку інших факторів, які мають суттєве значення для застосування певного запобіжного заходу.
Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З урахуванням наведених обставин, з оглядом на ст.ст.177, 194 КПК України, під час вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу, слідчий суддя оцінює зібрані докази на предмет обґрунтованості підозри.
Обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_12 ; протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_13 ; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_12 ; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_13 ; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_9 ; довідкою КМКЛ ШМД ОСОБА_8 ; довідкою КМКЛ ШМД ОСОБА_9 ; іншими доказами в їх сукупності.
Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України. Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.
Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
На час розгляду клопотання підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місця проживання та місце реєстрації, не працює, неодружений, раніше неодноразово судимий, останній раз 13.12.2016 року Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, до 4 років позбавлення волі, звільнений у вересні 2019 року, підозрюється у даному кримінальному провадженні у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу, дана обставина вказує на те, що останній на шлях виправлення не став, а відтак такі обставини вимагають від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, що також узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини. В цьому аспекті, на переконання слідчого судді, є підстави вважати, що, не перебуваючи в умовах запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_5 може здійснити спробу ухилення від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в даному конкретному випадку не зможе забезпечити належної його процесуальної поведінки.
В той же час, практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Крім того, за змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про те, що міра запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України з огляду на те, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 вчинений із застосуванням насильства, слідчий суддя не визначає розмір застави у вказаному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177-179, 181, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання - задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Взяти під варту підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в залі суду, негайно.
Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою визначити до 13 березня 2020 року, включно.
Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1