Провадження № 1-в/331/82/2019
ЄУН 331/5231/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання засудженого про приведення вироку у відповідність до нового закону та зарахування строку попереднього ув"язнення до строку покарання,

В С Т А Н О В И В:
До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до норм діючого законодавства та зарахування строку попереднього ув`язнення до строку призначеного йому покарання згідно Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року. Свої доводи аргументував тим, що був засуджений до двох років та одного місяця позбавлення волі відповідно до вироку Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 08.12.2017 року, у даному кримінальному провадженні він перебував під вартою під час розгляду справи з 28 березня 2017 року до 20 вересня 2017 року та вийшов з-під варти у зв`язку із внесенням застави, однак під час винесення вироку суддя помилково не врахував йому термін перебування під-вартою з 21.06.2017 до 20.09.2017 та не зарахував цей період до строку покарання. Після вироку Орджонікідзевського районного суду від 08.12.2017 він був засуджений ще 13.06.2019 та суддя знову не врахувала йому вказаний термін перебування під вартою. Просив суд вирішити позитивно вказане питання та зарахувати до строку призначеного покарання строк його знаходження у СІЗО на підставі ч.5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання та зазначив, що до сьогодні помилка у судовому рішенні не виправлена. Крім того, він був засуджений ще і Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, який також не взяв до уваги увесь період тримання його під вартою. Додав, що для вирішення цієї проблеми він звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із заявою про виправлення помилки у судовому рішенні, однак вона до сьогодні не розглянута. Крім того, зазначив, що суддя не вирішив питання про повернення застави, яке також необхідно вирішувати під час винесення вироків.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання зазначивши, що порушене засудженим питання не відноситься до компетенції суду за місцем виконання вироків.
Суд, вислухавши думку учасників процесу та вивчивши матеріали провадження, приходить до наступних висновків.
Як встановлено у судовому засіданні, вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 08.12.2017 року ОСОБА_4 засуджено до двох років та одного місяця позбавлення волі. Зараховано на підставі ч.5 ст. 72 КК України в строк відбутого покарання час його тримання під вартою в період з 28.03.2017 до 20.06.2017 включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Інший термін до строку покарання не зараховувався.
В той же час відповідно до довідки про звільнення від 20.09.2017 ОСОБА_4 перебував у місцях позбавлення волі з 28.03.2017 до 20.09.2017 та був звільнений у зв`язку із внесенням застави у розмірі 24000 грн за ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжі від 28.03.2017 року тобто у межах того самого кримінального провадження, за наслідками розгляду якого було постановлено вирок 08.12.2017 року.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Відповідно до ч.4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються: у разі визнання особи винуватою: прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом; початок строку відбування покарання; рішення про застосування примусового лікування чи примусових заходів медичного характеру щодо обмежено осудного обвинуваченого у разі їх застосування; рішення про призначення неповнолітньому громадського вихователя; рішення про застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру; рішення про цивільний позов; рішення про інші майнові стягнення і підстави цих рішень; рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації; рішення про відшкодування процесуальних витрат; ішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження; рішення про залік досудового тримання під вартою; строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження; порядок отримання копій вироку та інші відомості.

Відповідно до ст.. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:

1) про відстрочку виконання вироку;

2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;

3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким;

4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;

5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;

6) про звільнення від покарання за хворобою;

7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;

8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;

9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;

10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України;

11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;

12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;

13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;

13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань;

13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери);

13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням;

14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Статею 539 КПК України передбачено, що к лопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається:

1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу;

2) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу;

3) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу;

4) до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що у своєму клопотанні засуджений ОСОБА_4 порушує питання про внесення уточнення (виправлення помилки) до вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжі від 08.12.2017 в частині зазначення усього терміну перебування його під вартою у даному кримінальному провадженні, який помилково не було зараховано судом під час постановлення вироку. Аналіз наведених вище норм права дає підстави вважати, що таке питання не відноситься до компетенції суду в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання та повинно бути вирішено саме судом, який ухвалив вирок.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 .

Враховуючи вищезазначене, керуючись ч. 5 ст. 72 КК України, ст. 372, 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до нового закону та зарахування строку попереднього ув"язнення до строку покарання, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1