ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1175/20 Справа № 193/109/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2020 року про відмову у задоволенні подання ДУ Софіївська виправна колонія (№45) про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , засудженого за ч. 2 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2020 року було відмовлено у задоволенні подання ДУ Софіївська виправна колонія (№45).
Вказана ухвала обгрунтована тим, що ОСОБА_7 засуджений за тяжкий злочин, має цивільний позов на суму 736,56 гривень, який не погашений, неодноразово засуджений за тяжкі злочини, звільнявся умовно-достроково та на невідбутому терміні покарання знов вчинив кримінальне правопорушення.
Тому суд першої інстанції зробив висновок, що наведені обставини не вказують на виправлення засудженого, тож підстави вважати, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення відсутні.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник засудженого подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити подання ДУ Софіївська виправна колонія (№45) .
Апеляційну скаргу обгрунтував тим, що засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно, залучений до робіт у господарчій обслузі установи, має два заохочення, стягнень не має, дотримується розпорядку установи.
Тому захисник вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні вказаного подання.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений: 10 травня 2016 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за статтею 289 частина 2 кримінального кодексу України до 6 років позбавлення волі, на підставі статті 71 кримінального кодексу України частково приєднано не відбуте покарання за вироком від 15 лютого 2011 року та остаточно до відбуття 6 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 07 липня 2016 року.
Знову засуджений: 06 грудня 2016 року Довгинцівським районним судом місто Кривого Рогу Дніпропетровської області за статтею 289 частина 2 кримінального кодексу України до 6 років позбавлення волі, на підставі статті 71 кримінального кодексу України частково приєднано не відбуте покарання за вироком від 10 травня 2016 року та остаточно до відбуття 6 років 7 місяців позбавлення волі, на підставі статті 72 частина 5 кримінального кодексу України зараховано строк попереднього ув`язнення з 11 серпня 2016 року по день набрання вироку законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 09 лютого 2017 року. Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2019 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 04 серпня 2016 року по 09 лютого 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, згідно статті 72 частина 5 кримінального кодексу України.
Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2019 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 02 листопада 2010 року по 10 червня 2011 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, згідно статті 72 частина 5 кримінального кодексу України.
Відповідно до наданої характеристики, засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно: дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за станом здоров`я є працездатним, залучений до робіт в господарчій обслузі установи, працює старшим днювальним в кімнаті побачень, за що був два рази заохочений правами начальника установи та начальника відділення, стягнень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує з ними рівні стосунки, адекватно реагує на критику в свою адресу. У стосунках з персоналом установи виконання покарань дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин. Дбайливо ставиться до майна і предметів, якими користується, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням.
З матеріалів справи та особової справи на засудженого також вбачається, що ОСОБА_7 має цивільний позов на суму 736,56 гривень, який не погашений, неодноразово засуджений за тяжкі злочини, звільнявся умовно-достроково та на невідбутому терміні покарання знов вчинив кримінальне правопорушення, тобто є особою, схильною до скоєння правопорушень.
Колегія суддів вважає, що дотримання правил внутрішнього розпорядку є обов`язком засудженого, і зазначає, що наявність заохочень не можуть свідчити про виправлення засудженого.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст. 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2020 року про відмову у задоволенні подання ДУ Софіївська виправна колонія (№45) про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , засудженого за ч. 2 ст. 289 КК України залишити без задоволення.

Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2020 року про відмову у задоволенні подання ДУ Софіївська виправна колонія (№45) про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , засудженого за ч. 2 ст. 289 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4